306 Slägtet Abramis. 
Störste tjockleken innehålles omkr. 2!/, till 23/, ggr och stjer- 
tens minsta höjd omkr. 3 ggr i största kroppshöjden. Sedd 
från sidan, bildar framryggens profil en svagt uppstigande båge, 
som längre bakåt emot ryggfenan är nästan horisontel, och 
bukens profil är något mera böjd än den förre, och hufvudets 
öfre och undre profiler konvergera ungef. lika mycket framåt. 
Hos de äldre är framryggen framtill ganska tjock, men bakåt 
emot ryggfenan är den mera hoptryckt och der något åsformig. 
Framryggens och bakryggens profiler bilda en knappast märk- 
bar vinkel vid ryggfenans början. Långs midten af framryggen 
är en upphöjd linie eller låg köl, bildad af de der något upp- 
stående och kant i kant emot hvarandra stälda fjällen, och den 
är bakom ryggfenan fortsatt ända till stjertfenans bas, ehuru 
fjällen der äro böjda öfver den. Å hufvudet fortsättes den å 
hjessan och pannan tills mellan näsborrarne af en helt låg och 
öfver ögonens bakre kanter afbruten köl!). Bukkanten mellan 
bukfenornas fästen och anus är stundom trubbigare och stun- 
dom skarpare kölad, med fjällen stälda kant i kant emot hvar- 
andra. Anus har sitt läge mer eller mindre långt bakom mid- 
ten af totallängden, och afståndet mellan den och nosspetsen 
innehålles omkr. 13/, till 13/, ggr i denna längd. — Hufvudet 
är ej synnerligen litet, och, sedt så väl ofvanifrån som ännu 
mer från sidan, af en konisk och framtill trubbigt tillspetsad 
form. Dess längd innehålles omkr. 5 till 51/; ggr i totalläng- 
den, och är jemförelsevis kortare hos de yngre. Afståndet mel- 
lan nosspetsen och fjällgränsen på nacken är större än huf- 
vudets höjd vid den senare. Nosen är jemförelsevis lång, i syn- 
nerhet hos de äldre, och dess längd innehålles omkr. 259/& till 
31/, ggr i hufvudets d:o, och är minst hos de yngre. Nosspet- 
sen är mjuk och trubbig, och framskjuter hos de äldre omkr. 
5—7 mill. framom spetsen af underkäken, då munnen är slu- 
ten, och är äfven betydligt framstående framom den, då mun- 
nen är öppen. Munnen är liten och belägen undertill, med 
nästan horisontel munspringa och med temligen tjocke läppar. 
Bakre änden af öfverkäksbenet är under ögats framkant och 
den samme af underkäken är under dess midt. Näsborrarne 
sitta något mera än dubbelt närmare ögat än nosspetsen. Ögo- 
1) Denne köl har redan af ARTEDI blifvit anmärkt. (Descript. Spe- 
cierum, p. 18). 
