Nosvimman. 309 
blekt gulrödaktiga, med gråaktig spets. Analfenan svartgrå, 
med sjelfve basen blekt gulrödaktig. Stundom hafva vi funnit 
kroppssidorna något dunklare, eller silfvergrå, på grund af tem- 
ligen tät svartaktig punktering, och bröst- och bukfenorna samt 
analfenan vid basen mörkt brunröda, och stundom lära bukfe- 
nornas spetsar vara ljusa, och stundom är iris guldgul och stun- 
dom är den blekt messingsgul, med mörkt grönaktig skuggning 
ofvan pupillen. — v. SiEBonrp anför en egen, båda könen till- 
kommande färgdrägt under lektiden i slutet af Maj och början 
af Juni! Hela öfra kroppssidan jemte nosen och kroppssidorna 
längt ned under sidolinien äro betäckta af ett djupt svart pig- 
ment, hvarvid kroppssidorna erhållit en egendomlig sidenglans. 
Emot denne svarte färg, som på sidorna af buken sträcker sig nästan 
ända ned till buk- och analfenorna, afsticker präktigt en inten- 
sivt orangeröd färg, som pryder läpparne, strupen, bröstet, buk- 
kanten och en smal strimma på stjertens undra sida. Äfven 
de pariga fenorna och analfenans bas äro skönt orangeröda, då 
deremot rygg- och stjertfenorna och bröstfenornas öfre eller 
yttre kant äfvensom analfenans undre d:o äro bredt svarta. 
Såsom redan ÅrTtEbi anmärkt, erhåller hanen emot lektiden 
i slutet af Maj ett hudutslag på fjällen, bestående af mycket 
små hvitaktiga korn, som förefinnas å hjessan och öfre delarne 
af gällocken, på fjällens frie kanter och på ryggen till en del 
äfven på deras midtelparti, och dessutom på den inre sidan af 
de pariga fenornas strålar. 
Uti Göteborgs och Bohusläns Fauna anföres en missbildning 
hos ett 210 mill. långt exemplar, bestående deri, att nosen, 
som blott är 9 mill. lång, från trakten af näsborrarne stupar 
nästan vertikalt och är, från sidan sedd, sned, emedan under- 
käken betydligt vridits åt höger. 
Nosvimman har hos oss en vidsträckt geografisk utbred- 
ning, och förekommer från Blekinge till Norrbotten, men synes 
öfver allt vara jemförelsevis fåtalig, och ofta t. o. m. sällsynt. 
Enligt Skandinavisk Fauna förekommer den icke i Skåne, men 
der antydes dess förekomst i Blekinge, och detta har sedermera 
blifvit bekräftadt af C. A. GossErmann!). Enligt G. A. Tise- 
trivs?) förekommer den i Kalmar län i Ryssby och Alster åar, 
1) Zool. o. Bot. Iakttag. inom Blekinge, p. 4, 
2) Bidrag till kännedom om östra Smålands Vertebratfauna pag. 38. 
