Grönlingen. 330 
och mjuke nosspetsen, hvilken räcker ett godt stycke framom 
munnen. Hufvudet är för öfrigt ofvan plattkonvext och något 
litet nedtryckt, eller med bredden baktill något större än höj- 
den. Dess längd är betydligt större än kroppshöjden, och inne- 
hålles föga mera än 5 ggr i totallängden. Nosen, eller afstån- 
det mellan ögat och nosspetsen, är temligen lång, och dess längd 
innehålles blott något mera än 2:ne ggr i hufvudets d:o. Mun- 
nen är mycket liten och belägen på hufvudets undra sida samt 
omsluten af tjocke läppar. Bakre änden af öfverkäksbenet är 
långt framom ögat och t. o. m. framom näsborrarne, och den 
samme af underkäken är under desse senare. Vid nosspetsen 
äro 2:ne par tillspetsade skäggtömmar, sittande på den tjocke 
hudfåll, som här förefinnes ofvan och parallelt med öfverläppen, 
och af desse äro de af det mellersta paret något kortare än de 
andre. Vid den bakre änden af hvartdera öfverkäksbenet eller 
vid hvardera munvinkeln förefinnes äfven en dylik skäggtöm, 
som till storlek och form öfverensstämmer med de yttre å nos- 
spetsen. Således förefinnas å öfverkäken 6 skäggtömmar, men 
å underkäken äro inga sådane. Näsborrarne sitta nära hvar- 
andra och omkr. 4 ggr närmare ögat än nosspetsen, och den 
främre af dem har formen af en halftub. Ögonen sitta högt 
uppe, så att de till någon del äro rigtade uppåt, och de äro 
små, och deras längddiameter innehålles nära eller omkring 6 
ggr 1 hufvudets längd, och är mindre än bredden af pannan 
midt öfver dem. Under ögonen finnas inga spår till taggar. 
Huden, som betäcker hufvudet, är utan fjäll, men den är ofvan 
och på sidorna af hufvudet kornig, och der förmärkas talrika 
slemporer. Locket och underlocket äro stora och tillsamman af 
en nästan rhomboidisk, ehuru baktill snedt afrundad form. För- 
locket är sabelformadt, och utgöres nästan blott af den hori- 
sontelle delen, emedan den vertikale är rudimentär. Gälhin- 
norna äro starkt sammanvuxna och sammansmälta med gälnä- 
set, och gälöppningarne sträcka sig nedtill endast strax framom 
bröstfenornas fästen. 'Hvardera gälhinnan har 3 temligen smalt 
sabelformade, ehuru vid spetsen trubbige gälstrålar, af hvilka 
den bakerste är bredare än de andre, — Gälräfständerna äro 
korta och rudimentära, och å den främste gälbågen bilda de 
blott en rad, nemligen den, som motsvarar den inre hos de 
föregående karpfiskarne, cch i denna hafva vi räknat 14. A 
de andre gälbågarne bilda de dubbla rader. — Svalgtänderna 
