Grönlingen. 399 
litet böjdt. Plogbenet företer framtill en liknande dubbel spon- 
glös ansvällning, som den hos de föregående karpfiskarne, men 
dessa ansvällningar äro små och framtill från hvarandra be- 
gränsade endast genom en helt grund urbugtning.  Sidosilbe- 
nen äro väl utbildade, och hvartdera har å främre kanten ett 
egendomligt, temligen stort och tillspetsadt, framåt rigtadt ut- 
skott, som utåt begränsar näshålan. Öfra silbenet är temligen 
långt, framtill bredare och ofvan med en långsgående ränna, 
samt vid främre änden slutande med ett hoptryckt utskott, som 
framskjuter något framom plogbenet. Hjess- och pannbenen 
äro af vanlig beskaffenhet, och de senare äro temligen korta och 
räcka baktill ej längre tillbaka än till de främre delarne af 
0. pterotica. Förbeningen i de förra och i de bakre delarne af 
de senare är dock så vida ofullständig, att de långs midten af 
hjessan äro åtskilda genom en benhinna eller fontanell, så att 
de högra och venstra hjessbenen och högra och venstra pann- 
benen här icke komma i beröring med hvarandra. Hyomandi- 
bularbenet har de båda öfre ledknapparne väl åtskilde och fram- 
till en temligen stor lamellös utvidgning. O. symplecticum är 
långt och smalt och något böjdt. Qvadratbenet har det bakre 
utskottet, till hvars bakre sida förlocket är fästadt, långt. Gom- 
benet, som medelst ett rörligt, stort, förbenadt ledbrosk artiku- 
lerar med öfverkäksbenet, är temligen stort och har å bakre 
delen och inre sidan en lamellös- utvidgning, till komplettering 
af gomhvalfvet. Mesopterygoidbenet är långt, men smalt, och 
bildar i gomhvalfvet en fortsättning af gombenets lamellösa ut- 
vidgning. Der det är fästadt till den bakre änden af gombenet 
har det en något utstående knöl. Baktill sträcker det sig långt 
tillbaka ofvan metapterygoidbenet. Pterygoidbenet har höjd- 
dimensionen större än längddimensionen, och det är således högt 
och kort. Baktill går det upp till bakre änden af gombenet, 
och framtill är det genom hinna sammanbundet med det samma. 
Metapterygoidbenet är framtill trubbigt tillspetsadt, och har 
baktill å yttre sidan 2:ne bakåt divergerande ryggar eller lister, 
af hvilka den öfre är mindre. Mellankäksbenen likna i det 
närmaste dem hos de föregående karpfiskarne, men äro smalare 
och spensligare. De äro nästan jemnsmala och något böjda, och 
vid sin inre ände försedda med ett långt, uppstigande, staffor- 
migt utskott (nasalutskott), antydande någon extensilitet hos 
öfverkäken. Öfverkäksbenen äro mera olika dem hos de före- 
