Grönlingen. | 343 
exemplar, och hvarest den tyckes vara ymnig. Enligt benägen 
uppgift af Mörrer förekommer den i samma strömdrag på ett annat 
ställe temligen långt från Trollenäs, nemligen vid Gissleberga 
äfvensom vid Bosarp. Några år senare, eller 1869 blef den af då 
varande Studeranden ALFrep NarEorst funnen i den s. k. Werkaån 
vid Andrarum i Skåne, enligt för längre tid sedan af honom till 
oss lemnadt benäget meddelande. En i Halmstad utgifven tid- 
ning meddelade i Mars 1888, att Grönlingen (Cobitis barba- 
tula) förekommer sparsamt i Lagaån vid Laholm. Lektor OC. 
J. A. TuupÉEn i Halmstad har sedermera benäget meddelat oss, 
att denna tidningsuppgift är fullt tillförlitlig, och att fisken 
förekommer talrik i nämnda å vid qvarnen intill allmänna bron 
öfver ån. Dessa äro de enda för oss bekanta uppgifterna om 
dess förekomst inom Sverige, men vi förmoda, att den vid nog- 
grannare efterforskning härstädes kommer att finnas på många 
andra lokaler. -— Inom Finland förekommer den enligt Mera!) 
på många ställen ini landet, från södra Finland upp till Kajana 
och Österbotten, och den finnes äfven i de inre skärgårdarne 
vid södre delarne af Bottniska Viken och vid Finska Viken. 
De i Skandinaviens Fiskar beskrifna exemplaren voro från Kuo- 
pio. Den finnes äfven i sjöarne Ladoga och Onega och i de i 
dem utfallande strömmar. Enligt Parras är den allmän i ström- 
mar med klart vatten i Europeiska Ryssland ända ned till 
Cherson och ”Taurien, äfvensom i Sibirien. I Norge har den 
icke blifvit anträffad, men enligt A. FEpbpeErsEnN?) har den i Dan- 
mark blifvit funnen i Nebels å på Jylland. För öfrigt före- 
kommer den i nästan hela Europa, såsom Tyskland, Österrike, 
Italien, Frankrike, England, Holland, Belgien, Schweitz etc. 
Den älskar i allmänhet rent och klart vatten, och i syn- 
nerhet sådant, som är temligen starkt rinnande, d. v. s. större 
och mindre strömdrag, men den träffas äfven vid stränderna af 
sjöär och t. o. m. i hafvet, såsom t. ex., enligt hvad redan of- 
van är anfördt, i södra Finlands skärgårdar och i Preussen i 
de så kallade Haffen. Hos oss träffas den vanligen tillsamman 
med elritzan, och oftast på sådana ställen, hvarest sandbotten 
finnes. Den skall till korta afstånd kunna röra sig blixtsnabbt, 
men håller sig mycket stilla vid bottnen och är tydligen en 
1) Vertebrata Fennica, p. 313. 
2) Naturhist. Tidsskr. 3:dje Rekke, 12:te Bd. p. 92. 
