Nissögat. 345 
teras i smärre dammar eller gropar med genomflytande vatten, 
blott man dragit försorg om, att den der har tillräcklig föda. 
Den samme uppgifver äfven, att den bör tillredas strax efter 
det den blifvit fångad, emedan den hastigt förlorar sin goda 
smak. 
tagg. 
käken. 
2. Cobitis tenia, Linse. 
Nissögat. 
Hufvudet och kroppen mer eller mindre hoptryckta. Un- 
der ögat är en bakåt rigtad och rörlig, två- eller flerspetsig 
Vid munnen 6 skäggtömmar, som alla sitta på öfver- 
Benkapseln å de främre kotorna enkel. Stjertfenan 
afrundad. Fjällen, som äro ytterst små, betäcka kroppen, 
med undantag af hufvudet, öfver allt taktegellikt. På sidorna 
af ryggen och på kroppssidorna långsgående rader eller band 
af skilde eller sammanlöpande svartaktige” eller svartbrune 
fläckar. 
Rf. 10—12; af. 8—9; brf. 8—9; bf. 7—8; stjf. 5+ 
16 +4. 
—Cobitis Tenia, 
Der Steinpiteger, 
Cobitis Tenia, 
Botia Tena, 
Cobitis 
” 
elongata, 
taenia, 
LINNÉ: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 121. — 1761. 
BLocH: Naturgesch. der Fische Deutschl:s, 1:er Th. pag. 
221, Taf. XXKXI, fig. 2. — 1782. 
A. J. RETZIUS: Faun& Suecice Pars I:ma, pag. 343. — 
1800. 
PALLAS: Zoographia Rosso-Asiatica, vol. III, pag. 166. 
— 1831. 
S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandinavice, pag. 
35, — 1832. 
VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. par Cuvier & Va- 
lenciennes, T. XVIII, pag. 58. — 1846. 
H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 564. — 
1846—1853 
S, NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 2:dra 
häft. pag. 345. — 1853. 5 
HECKEL & KNER: Die Sässwasserfische der Östreichischen 
Monarchie, pag. 303, fig. 163. — 1858. 
IIDEM: ibm, pag. 305, fig. 164. 
C. TH. E. Vv. SIEBOLD: Die Siässwasserfische von Mittel- 
europa, pag. 338. — 1863. 
