346 Slägtet Cobitis: 
Cobitis taemia, A. GÖNTHER: Catal. of the Fish. in the Brit. Mus. vol. 
VII, pag. 362. — 1868. 
Å G. OC. CEDERSTRÖM: Öfversigt af K. Vetensk. Akad:s 
Förh. 1874, N:o 9, pag. 47, tafl. XL. — 1875. 
Botia a A. FEDDERSEN: Naturhist. Tidsskr, 3:dje Rekke, 12:te 
Bd. pag. 92. — 1879 —1880. 
—Cobitlis — » E. MOREAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, T. III, 
pag. 434. — 1881. 
5 3 B. BENECKE: Fische :Fischerei Zetec, in Ost- und Vest- 
preussen, pag. 147, fig. 108. — 1881. 
5 ä FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain and Ireland, 
vol. IT, pag. 201, pl. 137, fig. 3. — 1880—1884. 
sz Så A. J. MELA: Vertebrata Fennica, pag. 314, fig. 164. — 
1882. 
SORAN 0. G. NorBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
pag. 444. — 1884. 
3 3 H. G. SEELEY: The Fresh-Water Fishes of Europe, pag. 
252, fig. 142 & 143. — 1886. 
Enligt ARTEDI!) bär den vid Mälaren vid egendomen ”Wälsetra” >?) 
det Svenska namnet Tånglake. Vi hafva emellertid der i trakten hört den 
benämnas Ormfisk, och enligt hvad som anföres i Skandinavisk Fauna, på 
grund af uppgift af framl. Baron N. GYLLENSTJERNA, har den detta namn 
äfven något längre vester ut vid denne sjö i granskapet af Wiks herregård ?). 
" Enligt meddelande af J. E. D:sSoN IVERUS benämnes den i trakten af Ve- 
sterås Stenlake, troligen på grund af en förvexling med Cottus gobio, som 
bär detta namn på diverse olika ställen. Vid Oppmannasjön i östra Skåne 
hafva vi hört den benämnas Stenbit, troligen härledt från det Tyska nam- 
net Steinbeisser. I Skandin. Fauna har den fått namnet Nissöga, men der 
nämnes, ty värr, icke hvarifrån detta namn blifvit hemtadt, eller om nå- 
gon lokal benämning ligger till grund för det samma. I brist på något 
brukbart lokalt namn hafva vi emellertid måst antaga detta. 
Beskr. Den är föga mindre än den föregående arten, 
och de största af oss iakttagna exemplaren hafva haft en total- 
längd af 105 till 110 mill. men den stiger knappast till 120 
mill. Liksom af föregående, äro hanarne mindre än honorna. 
Den är af en smärt och långsträckt kroppsform, och den utmärker 
1) Descriptiones Specierum Piscium, pag. 4, N:o 1. 
2) Möjligen en äldre benämning på egendomen Wårsätra, eller ock 
en förvridning af detta namn. 
3) Detta Svenska namn skulle hafva varit särdeles lämpligt att här 
upptaga, om vi icke förut (2:dre delen, sid. 232) tilldelat namnet Orm- : 
fiskar åt en helt annan grupp af fiskar, och således ett missförstånd der- 
igenom kunnat uppkomma. 
