Nissögat. 351 
enade basitemporale vingen af parasphenoidbenet afskildt från 
ögonhålan, men orbitosphenoidbenet är icke förbenadt, och der- 
för är der blott en hinnartad skiljevägg mellan båda ögonhå- 
lorna. Plogbenet afviker derigenom, att dess bakre ände ned- 
skjuter under parasphenoidbenet och har formen af en trind 
spets. NSilbensapparaten är i hög grad olik den hos grönlingen 
så väl som den hos andre fiskar. BSidosilbenen hafva fått en 
stark utveckling och äro transformerade till taggbeväpnade för- 
svarsvapen. De hafva erhållit en synnerligen hård, ungefär 
fisktändernas liknande förbening, om ej ännu hårdare än deras, 
och äro glänsande och i någon mån genomsigtiga. Hvartdera 
har en i vertikal rigtning utbredd bas, som upptill gränsar till 
pannbenet och nedtill till parasphenoidbenet, och med fästet i 
sådant afseende liknande det för sidosilbenen vanliga, samt ar- 
tikulerar medelst en i horisontel rigtning rörlig ginglymusarti- 
kulation med det för detta ändamål ovanligt utbildade och för- 
benade midtelsilbenet. Det kan böjas fram och tillbaka, men 
kan dock knappt rigtas så starkt ut åt sidan, att det bildar en 
rät vinkel emot kraniets långsgående axel: Från denne bas, 
som framtill har ett något utstående utskott nedtill, afsmal- 
nar det utåt och utlöper i en trind och mycket spetsig och nå- 
got bakåt böjd tagg, från hvars bas framtill utgår i samma 
plan en annan mindre dylik tagg. Hos hanen förekomma en- 
ligt G. C. ÖreperstrRömM å samma sida närmare basen ännu 1 ä2 
andre dylike mindre taggar!). Öfra silbenet har formen af en 
tunn och något genomsigtig vertikal skifva, hvars öfre kant 
framtill är tjockare och långsåt fårad och hvars främste spets 
framskjuter något framom plogbenet. Mellan de båda hjess- 
benen och de bakre delarne af de båda pannbenen är en långs 
midten af hjessan gående ränna, antydande den fontanell, som 
derstädes förefinnes hos grönlingen. Pannbenen äro mellan 
ögonhålorna mycket smala och hoptryckta, och bilda, sedda från 
sidan, en båge. Pterygopalatinapparatens ben afvika från dem 
hos grönlingen hufvudsakligen derigenom, att gombenet ofta 
vid sin bakre ände å yttre sidan har en mindre, bakåt rigtad 
och böjd tagg, liknande de minste å sidosilbenet, samt derige- 
1) Dessa ben hafva af VALENCIENNES blifvit kallade ”sous-orbitaires” 
och af KRÖYER ”Öjeben”, och hafva således af dem utan tvifvel antagits 
för att vara ossa infruorbitalia. "Till infraorbitalben hafva vi bos denna 
art icke funnit det ringaste spår. 
