Malen. 3269 
samt urhålkad och der medelst brosk och ligament lemnande 
fäste för ett utskotl från basen af posttemporalbenets nedre 
gren. Från undra sidan af 2:dra och 3:dje kotornas sidoutskotts 
baser utgår framåt och nedåt ett utskott, som med sin främre 
ände är fästadt vid, men icke sammansmält med dessa kotors 
förenade kroppar, och som bildar en brygga öfver den ränna, 
som går långs öfre delarne af desse kotkroppar under sidout- 
skottens baser. Neural- och hemaltaggarne äro icke af någon 
betydlig längd, och de främre af de förre äro hoptryckte och 
brede, sedde från sidan. Refbenen äro jemförelsevis små och 
fästade vid sidoutskotten, och dylika förekomma äfven vid 3:dje 
och 4:de kotorna. — Skulderapparaten företer åtskilliga egen- 
heter, af hvilka de förnämsta äro de, att öfra nyckelbenet sak- 
nas och att skulderbladet, korpbenet och procoracoidbenet sam- 
mansmält till ett ben. Posttemporalbenet är väl utbildadt och 
har erhållit formen af ett H, derigenom att från basen af detta 
bens nedre gren utgår nedåt och nästan parallelt med dess 
kropp ett temligen långt utskott, nemligen det, som enligt 
hvad ofvan blifvit anfördt, är fästadt vid den 2:dra kotans 
sidoutskott. Dess kropp är trekantig och temligen lång samt 
fästad vid öfre änden af nyckelbenet, bakom dettas uppskju- 
tande spets. Från kroppen utgå de 2:ne vanlige utskotten eller 
grenarne, af hvilka, den öfre, som är kortare, har det vanliga 
fästet till o. epoticum, och den nedre, som är lång, är med sin 
ände fästad vid den nederste och bakerste delen af sidonackbe- 
net, der detta med ett ledknappslikt utskott artikulerar med 
den bakerste delen af basilarbenet, eller med den enligt ofvan 
förmodligen med detta sammansmälta kotan. Nyckelbenet är 
stort och starkt och nästan rätvinkligt böjdt, och af vanlig 
form, och båda nyckelbenen äro nedtill temligen löst samman- 
bundna genom ligament. De med hvarandra sammansmälta 
skulderbladet och korpbenet ligga icke i samma plan, utan bilda 
med hvarandra en nästan rät, från nyckelbenet utstående vin- 
kel, och de äro starkt fästade vid detta ben på 3:ne ställen, 
nemligen vid eller nära dess böjning både framtill och baktill 
och vid dess nedre del till en betydlig längd. Upptill hafva 
de 2:ne ovala hål, af hvilka det främre på grund af läget tyc- 
kes motsvara den vanliga scapularfenestran. Upptill äro de vid 
sin öfre kant förtjockade, och förete derstädes ett par knöllika 
ledytor, för artikulationen med bröstfenans store ytterste stråle 
Lilljeborg : Fiskarne. II 24 
