Vanlige Ålen. 315 
Arterna af detta slägte äro temligen talrika, enligt Göns- 
THER något öfver 30, och, med undantag af de arctiska hafven, 
förekomma representanter för detsamma i nästan alla trakter på 
jorden. De flesta äro migratoriska, och uppvandra i färska 
eller bräckta vatten, men fortplanta sig i hafvet. I allmänhet 
äro de mycket seglifvade. Vår och Europas faunor räkna blott 
en art, som dock är till sin form betydligt vexlande. 
1. Anguilla vulgaris, Turron. 
Vanlige Ålen. 
Nosens form omvexlande, men underkäkens spets alltid 
tydligen framstående framom nosspetsen. De band af tänder, 
som förefinnas på öfverkäksbenen, äro icke afbrutna genom 
någon långs midten af dem gående fåra, och det på plogbenet 
varande tandbandet sträcker sig i allmänhet icke så långt till- 
baka, som de förra. Ryggfenan börjar långt bakom de till- 
bakalagda bröstfenorna, men långt framom anus, och afstån- 
det mellan den och spetsen af underkäken innehålles omkr. 3 
gånger eller något mera i totallängden. Hufvudets längd till 
den" yltre gälöppningen innehålles omkr. 81/7 till 9'/; gånger 
t totallängden och 1!Y/, till 2:ne gånger i afståndet mellan 
den yttre gälöppningen och ryggfenan. 
Rf. 270—280; af. 220—230; brf. 17—19. 
-Murena Anguilla, LINSÉ: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 109. — 1761. 
Der Aal, - BLocH: Naturgesch. der Fische Deutschl:s, 3:er Th. pag. 
4. Taf. 73. — 1784. 
Ophichthus Anguilla, A. J. RETZIUS: Faun&g Suecice Pars I:ma, pag. 311. — 
1800. 
Anguilla vulgaris, TURTON: The British Fauna, pag. 87. — 1807. 
Murena Anguilla, PALLAS: Zoographia Rosso-Asiatica, vol. III, pag. 71. 
— 1831. 
>» OZzyrhina, C. U. ExstrRÖM: Fiskarne i Mörkö Skärgård; K. Vet. 
Acad:s Handl. 1831, pag. 287. — 1832. 
> platyrhina, IDEM: ibm. 
> Anguilla, S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandinavice, pag. 
65. — 1832. 
» dlatirostris, IDEM: ibm. 
