386 Slägtet Anguilla. 
deras främre ände ett tunnt och bredt uppstående utskott, som, 
såsom redan är antydt, är fästadt vid öfra silbenet. Å deras 
inre sida är å midten och bakåt en tunn flik eller lamell, som 
tjenar till att komplettera gomhvalfvet. Underkäken är stark 
och stor, ehuru dess sidohalfvor icke äro höga. Tänderna sträcka 
sig temligen nära dentaldelens bakre ände, och angularbenet 
utskjuter ett godt stycke bakom ledgropen. OO. nasalia och in- 
fraorbitalia äro små och smala, ehuru ej synnerligen korta, och 
ligga dolda i huden. De förra ha ett utskott i yttre kanten 
och äro baktill fästade till små supraorbitalben.. Gällocksap- 
paraten är fullständig, ehuru af ringa storlek. Locket är nä- 
stan bredt halfmånformigt, med bakre och undre kanterne af- 
rundade och den öfre grundt konkav, och med en tjock hals 
och djup ledgrop, för artikulationen med hyomandibularbenets 
bakre ledknapp. Underlocket är bredt sabelformadt, med den 
främre änden tjockare. Mellanlocket är bredt, nästan triangu- 
lärt, framtill tillspetsadt och med nedre bakre hörnet afrundadt. 
Förlocket är tunnt och temligen litet utbildadt. Det är kort 
och nästan njurformigt, med öfre änden tvärt afsmalnad och 
tillspetsad. Os linguale är starkt förbenadt, långt och jemn- 
smalt eller cylindriskt. Basibranchiostegalbenet är kort, ned- 
tryckt och framtill bredt och baktill -afknipet och tillspetsadt. 
Tungbenshornen, bildade af de starkt förenade ossa ceratohyale 
och epihyale, emedan ossa hypohyalia sammansmält med det 
förra, äro smala och bågböjda, med öfre kanten afrundad och 
"slät. O. ceratohyale är längre än o. epihyale och ligger, bak- 
till ofvan på detta. O. stylohyale utgöres endast af ett rudi- 
mentärt brosk. De undra svalgbenen äro små och aflånga och 
inåt något utbredda och der bärande hvartdera ett aflångt fält 
af fina tänder. -— Kotornas antal hafva vi hos ett medelstort 
exemplar funnit vara 113, och deraf voro 45 bålkotor!), då den 
1:sta stjertkotan karakteriseras genom sluten hemalbåge. 1:sta 
kotan är betydligt kortare än de följande, men har dock full- 
ständig neuralbåge, med helt låg neuraltagg. Neural- och he- 
maltaggarne äro 1 allmänhet låge, och de på de 8—410 främsta 
kotorna äro särdeles låge och hoptryckte och bildade af flere 
förenade spetsar. Vid den sista stjertkotan äro baktill ett par 
1) KRÖYER uppgifver kotornas antal till 113 och deraf 46 bålkotor. 
GÖNTHER uppgifver deras antal till 113—117, och deraf 45—46 bålkotor. 
