Vanlige Ålen. 387 
aflånga benskifvor fästade, utgörande ett fäste eller bas för den 
indistinkta stjertfenan. Så kallade diapophysialutskott förefin- 
nas, och dessa uppträda redan å 1:sta kotan, samt äro å de 
4—5 främsta kortare och tjockare samt orörliga, och blifva på 
de följande längre, smalare och rörliga, och antaga der utseende 
af aponeurotiska eller epipleuralben. Refbenen äro föga utbil- 
dade och äro smala och korta. — Skuldergördeln är utmärkt 
derigenom, att den saknar posttemporal- och postelavicularben, 
och att skulderbladet och korpbenet till en del äro broskartade. 
Öfra nyckelbenet är temligen långt och smalt, vid öfre änden 
något utbredt och snedt afskuret och vid nedre d:o tillspetsadt. 
Nyckelbenet är bågböjdt, nästan halftrindt och jemnsmalt, och 
båda nyckelbenen äro vid sine nedre och hoptryckte ändar löst 
förenade med hvarandra. Skulderbladet och korpbenet äro af 
en nästan rhomboidisk form, det förra mindre och med mindre 
utvecklad förbening och i nedre kanten af denna med en liten 
rundad scapularfenestra, och det senare är kort och knappt 
sträckande sig till den bågformiga böjningen å midten af nyc- 
kelbenet. 
Vid bakre delen af stjerten är en pulserande sinus eller 
ett s. k. bihjerta, som står 1 förbindelse med caudalvenen, och 
af somlige ansetts såsom lymphatiskt och hvars pulsationér hos 
lefvande ål synas utanpå kroppen. 
Vanlige ålen är inom Sverige — från Skåne till Norrbot- 
ten — allmänt utbredd i de flesta färska vatten af någon be- 
tydenhet, med undantag af de högre liggande fjellvattnen i våra 
norra Lappmarker, och den finnes äfven i alla vårt land om- 
gifvande haf. Enligt HI. WipoeGren!) förekommer den inom 
Norrbotten i skärgården vid Luleå äfvensom i Luleåelfveås 
nedra lopp. Vid Qvickjock lär den icke förekomma, emedan 
den har icke der blifvit iakttagen af C. G. Löwestserm. I Mu- 
onioelf vid Karesuando hafva vi icke iakttagit den, och förmoda 
derför, att den icke der finnes, ehuru den utan tvifvel förekom- 
mer i Torneåelfs nedra lopp, då den enligt A. J. Mera?) finnes 
i norra Österbotten och södre delarne af Finska Lappland. En- 
ligt Hr. Wioecren?3) förekommer den inom Westerbotten i skär- 
1) K. Landtbruks-Akademiens Handl. 1861. 
2) Vertebrata Fennica. 
3) Handl. rör. landtbruket och dess binäringar, utg. af K. Sv. Landt- 
bruks-Akademien, 24 del. ny följd: V, pag. 42. — 1866. 
