398 Slägtet Anguilla. 
ömtålig för köld, bevisas äfven, såsom P. Orsson anmärkt, af 
dess utbredning i Jemtland, der den förekommer i en del gan- 
ska högt liggande sjöar, ehuru den der utan tvifvel hibernerar 
på djupare ställen. Under hibernationen söker den eljest i våra 
sydligare trakter grundare vatten vid flacka stränder och med 
särdeles djup dy på bottnen. Att dess hornhinna under hiber- 
nationen blir opak och hvitaktig, eller betäckt af en tunn hvit- 
aktig hinna, hafva både vi och andre erfarit. Under dess hi- 
bernation hafva vi i östra Skåne, då vattnen varit isbelagda, 
för längre tid sedan sett den fångas med ett eget slags ljuster, 
med ett långt skaft eller stång, som på måfå nedstacks i dyn, 
der man hade anledning att tro, att den låg nedkrupen. Detta 
fiskesätt, som enligt Skandin. Fauna äfven lär brukas å andra 
orter hos oss, och enligt BenseckKe 1 Tyskland och enligt YARRELL 
i England, benämndes i Skåne att stånga ål. Ålen trifves i 
friskt både rinnande och stillastående vatten, vanligen i syn- 
nerhet på sådana ställen, hvarest bottnen är lös och dyig, och 
den tycker äfven om ymnig vattenvegetation, bland hvilken 
den döljer sig, och den gör detta äfven nedkrupen i den dyige 
bottnen, i hvilken den har hål, ur hvilka den utskjuter hufvu- 
det, lurande på rof. Den har förmågan att med stor hastighet 
borra sig ned i lös sand och dy. Den har äfven förmågan att 
begagna den bakre delen af stjerten såsom en gripsvans, med 
hvilken den fattar tag om kanten af aquarier eller andra kärl, 
der den förvaras, och genom att böja den öfrige delen af krop- 
pen uppåt kastar sig ur de samma. Man träffar honom äfven 
ofta i rinnande vatten med stenbotten, hvarest han döljer sig 
under större stenar, i synnerhet å sådana ställen, der vattnet 
är spakare och djupare och har lösare botten. Stundom, ehuru 
mera sällan, träffar man större ålar uppgångna från större ström- 
mar i helt små bäckar, der de då uppsöka de djupaste ställena. 
När vattnet i dessa blifvit afstängdt och utöst med skopor, 
hafva vi träffat dem derstädes djupt nedkrupne i dyn. Vi hafva 
stundom iakttagit temligen store ålar inkrupne i tvärbranta 
stränder af åar i hål, som blifvit gjorda af vattensorken invid 
vattenytan, och i England har man iakttagit, att den i dylika 
hål angripit vattensorken. För öfrigt trifves den äfven i haf- 
vet på dyig botten och bland tång och stenar, i allmänhet nära 
eller icke särdeles långt från stranden. +De ofvan anförda van- 
dringarna antyda emellertid, att de fleste för sin tillväxt välja 
