400 Slägtet Anguilla. 
stundom små ungar af sothöns och änder, och man har äfven 
uppgifvit, att den slukar snokar och stundom mindre exemplar 
af dess egen art. För öfrigt förtär den äfven blötdjur, insekter 
och maskar. 
Ålens fortplantning har allt sedan ÅRristoteLES” tid syssel- 
satt både naturforskare och andre, men först på den senare ti- 
den har man kommit det rätta förhållandet dermed på spåren, 
ehuru man märkligt nog, ännu icke lyckats att fullständigt 
utreda det samma. ÅristotenEs och Puisius antogo, att den al- 
strades genom generatio Xquivoca af maskar och slem. Seder- 
mera fann man de feminina generationsorganen (ovarierna) och 
öfvergaf' följaktligen denna åsigt, men råkade dock ut för tvenne 
andra villfarelser, nemligen 1:0 den, att den är hermafrodit och 
2:0 den, att den föder lefvande ungar. Den förra åsigten upp- 
kom dels derigenom, att ovarierna äro omgifna af och försedda 
med mycket fett, så att man haft någon svårighet för att reda 
deras oblandade natur, och stundom t. o. m. misstydt de om- 
gifvande fettmassorna såsom testes, hvilken senare villfarelse 
ännu så sent som är 1871 blef förfäktad dels af anatomie Pro- 
fessoren G. B. Ezrcorzani 1 Bologna och dels af Professorerne 
Barsamo Criveuut och L. Macci i Pavia. G. Cuvier (Hist. nat. 
des Poiss. T. I) tyckes äfven luta ät samma åsigt, och S. Nins- 
son!) har-i bestämda ordalag uttryckt sin anslutning till den 
samma, åtminstone tills vidare. Att man kommit på den tan- 
ken, att den föder lefvande ungar, har berott derpå, att man 
bland dess inelfvor funnit parasitmaskar af slägtet Ascaris, 
som man antagit för dess ungar. Det är ej länge sedan berät- 
telsen om ett dylikt fynd i Småland cirkulerade 1 våra tidnin- 
gar, och sedermera blef behörigen rättad. BeEnEcKE (anf. st.) 
har med rätta fästat uppmärksamheten derpå, att en fisk med 
flera millioner mikroskopiska ägg, på grund af den hittills vunna 
erfarenheten, omöjligt kan föda lefvande ungar. Äfven H. RATHKE 
har i den senare af de här nedan anförda 2:ne afhandlingarna 
yttrat, att i de förevarande iakttagelserna finnes ingen grund 
till att förmoda, att ålen föder lefvande ungar. Den som först 
rigtigt uppfattat och beskrifvit älens ovarier, är anatomen Mon- 
DINI, som 1777 beskref dem i ett akademiskt föredrag, som 
1) Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, p. 678. 
