Vanlige Ålen. 407 
gifter, men då honan enligt Rartrxe är romstinn vid ringa stor- 
lek eller tidig ålder, och man ofta träffar honor af betydlig 
storlek med väl utbildade generationsorgan, så tyckes detta der- 
emot tala för, att den skulle leka mera än en gång i lifvet, 
emedan man eljest måste antaga, att utvecklingen till könsmog- 
nad skulle kunna vara underkastad utomordentligt stora vexlin- 
gar, och hos somlige individer vara latent under flera år, un- 
der det att den hos andre vaknar vid tidig ålder. Detta är 
emellertid ingen omöjlighet, och är t. o. m. troligt, och kan 
hafva samband med den oregelmessighet, att ålen ofta är sta- 
tionär eller icke vandrande, samt då derjemte för tillfället en- 
ligt JacoBr steril eller icke könsnormal. Vi hafva någon gång 
i Oktober iakttagit större trubbnosade honor, som haft breda 
och för öfrigt väl utbildade, men tomma ovarier, och som synts 
0SS snarare vara utlekta än sterila. De hafva varit fångade i 
hafvet, och haft en ovanlig rödaktig färg å nedra kroppssidan å 
bakre delen af buken och främre delen af stjerten, såsom redan 
ofvan vid beskrifningen af färgen blifvit antydt. De mikro- 
skopiska äggens antal är utomordentligt stort, och man har be- 
räknat det samma hos en medelstor hona till 5 millioner, men 
då enligt RarHrE bukhålan af dem är starkt utspänd, är det 
sannolikt mycket större, i synnerhet hos stora honor. Det ut- 
omordentligt stora antalet af ägg förklarar den stora mycken- 
heten af yngel, som uppträder vid dettas vandringar uppför 
strömmarne, ehuru alltid en mängd honor förekomma, som af 
en eller annan anledning icke deltaga i fortplantningen, fastän 
de äro utvuxna. Enligt JacoBy (anf. st.) hafva de sterila ho- 
norna särdeles bred nos, hög ryggfena, påfallande små ögon, 
ofvan grön, i gult skiftande, och på buken gul färg, utan me- 
tallglans. Köttet är mjukt och har en finare smak än den van- 
lige. Han har funnit dem, som varit något öfver 700 mill. 
långa, men utan tvifvel blifva de mycket större, och vi förmoda, 
att oftast de störste ålarne höra till denna kategori. Fiskarena 
vid Comacchio hafva ett eget namn (Pasciuti) för dessa honor. 
Sannolikt förekomma sterila honor icke sällan äfven hos oss, 
ehuru vi icke fått tillfälle att iakttaga någon äldre hona med 
förkrympta ovarier af den beskaffenhet, som beskrifves af Ja- 
copy. — Vanlige ålen fångas på åtskilliga olika sätt, af hvilka 
de förnämsta äro: 1:o med ett slags stora ryssjor, som benäm- 
nas hommor, och vid våra östra och södra kuster, i synnerhet 
