416 Slägtet Conger. 
Frankrike håller den sig från strandbrädden utåt till ett djup 
af 50 famnar eller mera. Den är emellertid ombytlig i sin 
förekomst, och på ett ställe, der den vid ett tillfälle kan vara 
talrik, är den vid ett annat fåtalig eller saknad. Sällan upp- 
går den i färskt vatten, ehuru den någon gång träffas i bräckt 
vatten i floder, som utfalla i hafvet. Den är en särdeles glupsk 
roffisk, och man har en gång fångat ett exemplar af något öf- 
ver 6 fots eller 1800 mill:s längd och 58!/, skålpunds vigt, 
som höll på att sluka en lax, som vägde 6 skålpund. Liksom 
andre roffiskar, är den mest i rörelse under nätterna, i synner- 
het de mörka, för att söka efter rof. Stundom gräfver den sig 
ned i dyn eller sanden i närheten af stränderna, liksom vanlige 
ålen, och om den plats, der den ligger, under ebben blir torr- 
lagd för en timme eller mera, har detta intet menligt infly- 
tande på honom, hvilket bevisar, att äfven han är seglifvad. 
Den är emellertid ömtålig för köld, och råkar genom denna i 
ett letargiskt tillstånd, som slutar med döden, om kölden är 
stark och långvarig, och djupet icke är betydligt. Men äfven 
på 40—60 fots, eller 11.88 till 17.81 meters djup har den vid 
England enligt Fr. Day genom kölden blifvit så däsig. att den 
lätt låtit fånga sig. Den har samma förmåga, som vanlige 
ålen, att begagna stjerten som en gripsvans. Den lefver före- 
trädesvis af fisk, såsom sill, skarpsill, sardin, torsk, kummel, 
flundror, m. fl. samt af större kräftdjur, såsom hummer och 
krabbor, för hvilkas tagande den vid England ofta ingår i hum- 
mertinor och andra dylika fiskredskap. Den plundrar ofta fiska- 
renas nät på der fastnad fisk. Vi hafva i dess ventrikel funnit 
skarpsill. Den går äfven på i hafvet liggande kadaver. Enligt 
iakttagelser å sådana exemplar, som man haft i aquarier, och 
som der dött till följd deraf, att äggläggningen eller mjölk- 
gjutningen varit hindrad, och hvars könsorgan då varit fullt fär- 
dige för leken, inträffar denna, åtminstone stundom, under som- 
maren i Juni månad, ehuru man eljest uppgifver, att leken 
skulle inträffa i December och Januari. <Generationsorganen 
likna dem af vanlige ålen, men hanens testes hafva färre och 
olikstora lober enligt Hermes!). Hos en hona, som vägde 15!/, 
skålpund eller omkr. 6.50 kilogram har man en gång beräknat 
äggens antal till 6,336,512, men hos större honor kan det na- 
1) Zoologischer Anzeiger 1881, p. 39. 
