Klumpfisken. 429 
anal- och stjertfenornas baser är huden enligt WAHLGREN och 
till en del äfven enligt Rerziwws af olika beskaffenhet emot hvad 
den för öfrigt är, samt mjuk, och rörlig, och med fina och täta 
veck, som äro parallela med bandets krökning. Omkring roten 
af rygg-, anal- och stjertfenorna är huden således mjuk och 
rörlig. Hos det ofvan anförda exemplaret i Bergens museum 
är kroppsformen elliptiskt oval, och märkbart högre öfver bröst- 
fenorna än vid rygg- och analfenorna, samt med den undre 
profilen framtill särdeles starkt bågböjd uppät. Hos exemplar 
af 300 till 500 mill:s totallängd är kroppsformen rundadt oval 
med öfre och undre kroppsprofilerna ungef. lika starkt bågböjda 
eller konvergerande emot den trubbige nosspetsen, och äfven 
hos dem med sträf hud, och med rygg- och analfenorna starkt 
förenade med stjertfenan. Nedanför hakan finnes hos dem å 
undre kroppskanten ingen -benknöl. Den linie, som drages ver- 
tikalt genom anus, går hos det anförda exemplaret i Bergens 
museum ungef. öfver eller föga bakom midten af totallängden, 
men så väl hos Prins ArBerts exemplar, som hos det af Watr- 
GREN afbildade och ännu mera hos de yngre gär den märkbart 
bakom denna midt. Anus är belägen något framom analfenan. 
Stundom är der någon asymetri mellan båda kroppssidorna. — 
Hufvudet, beräknadt till gälöppningen, men eljest 'utanpå bak- 
till otydligt begränsadt, är stort och högt, och dess längd eller 
afståndet mellan nosspetsen och gälöppningen, innehålles hos de 
äldre omkr. 31/, till 31/, och hos de yngre omkr. eller nära 3 
ggr i totallängden. Dess höjd är mycket större än dess längd. 
Nosens längd, eller afståndet mellan nosspetsen och ögat, inne- 
hålles omkr. 2 till nära 2!/, ggr i hufvudets d:o. Nosspetsen 
är rörlig, och är hos de äldre beväpnad eller ”skodd” med en 
rundad benskifva, eller stundom med 2:ne sådana hos något 
yngre, samt räcker hos de äldre tydligen, men hos de yngre 
föga framom munnen. Nosen är för öfrigt bakåt tjock, ofvan 
hos de äldre plattkonvex, och å hvardera sidan bakåt öfver ögat 
med mer eller mindre utstående, långsgående ås. Nedanför 
gälöppningen och bröstfenans fäste är der hos dem en långsgå- 
ende valk eller konvexitet, som stundom långs åt har ett hud- 
veck. Långs midten af pannan och hjessan är en framtill låg 
köl, som öfvergår i den ofvan anförde kölformige ryggkanten. 
Hos de yngre saknar nosspetsen benknöl, men långs midten af 
hufvudets öfra sida är en hudköl, som börjar bakom nosspetsen 
