Klumpfisken. 433 
20? n. br. samt 369 vestlig longit., de särskilde individerne 
dock icke långt från hvarandra, och i allmänhet store. 
Om klumpfiskens lefnadssätt känner man föga eller intet. 
På grund af de anförda iakttagelserna af Prins AtBert tyckes 
den vara sällskaplig och hålla sig långt ute i oceanerne. Den 
skall stundom, då den varit vid sina fulla krafter, hafva ådaga- 
lagt temligen stor snabbhet i sina rörelser och t. o. m. kunnat 
hoppa upp öfver vattnet, enligt hvad som anföres af FRAncIs 
Dar. Då den simmar, begagnar den sina vertikala fenor såsom 
en propeller, eller ungefär på samma sätt, som den man, som 
genom s. k. vrickning med en åra bakifrån framdrifver en 
mindre båt. Den lefver af både animalisk och vegetabilisk föda. 
F. WAHLGREN (anf. st.) och P. Orssosn!) hafva i dess ventrikel 
funnit företrädesvis alger, men äfven en del smärre ryggrads- 
lösa djur. Enligt benägen muntlig uppgift af framl. Doktor 
J. Koren, s:r, hade man i ventrikeln af det stora ofvan anförda 
exemplaret, som förvaras i Bergens museum, funnit Maneter. 
R. Corzett (anf. st.) uppgifver äfven, att han hos ett exemplar ' 
funnit talrika Medusor, men hos ett annat fann han endast 
stumpar af tång eller alger. Om dess fortplantning har man 
ingen kännedom. Dess ungar äro säkerligen mycket olike de 
äldre, och likna sannolikt mycket de små närbeslägtade fiskar, 
som, enligt hvad ofvan blifvit anfördt, blifvit ansedde såsom 
sådane. Enligt Prins Areerrt fästa sig stundom fiskar af släg- 
tet Echeneis vid den. Den är dessutom behäftad med diverse 
parasiter. Dess kött lär enligt Risso vara föga ätbart, ehuru. 
det, enligt hvad Frawcis Dar anför, af andre lär hafva blifvit 
befunnet smakligt. Man skall någon gång hafva fångat den på 
krok, agnad med en bit af en makril. Den förföljes stundom 
af roffiskar; och en gång iakttog man ett exemplar, som för- 
följdes af en större hafsål. 
1) Lunds Univ:s Årsskrift, Tom. VIII, 1871, (särsk. aftr.) p. 11. 
Lilljeborg : Fiskarne. III. 28 
