Store Hafsnålen. 469 
spetsen och anus. 57 mill.; d:o mellan d:o och ryggfenan 44 
mill.;  hufvudets längd 13 mill.; nosens d:o 5!/, mill.; ögats 
längddiameter 12?/; mill.; ryggfenans längd 19 mill.; stjertfe- 
nans d:o 1!/, mill. Kroppen är alldeles trind, och något smär- 
tare än hos de äldre. Anus har sitt läge längre fram än' hos 
dem, och hufvudet är jemförelsevis större och med kortare nos, 
och såsom vanligt med större ögon. Stjertfenan är mera ut- 
bildad och har 6 tydlige strålar. Till plåtar och kölar äro 
redan tydliga, ehuru svaga, spår. 
Denna art, hvars förekomst i Sverige först blifvit upptäckt 
af B. Fries (anf. st.), är vid våra vestra kuster icke egentligen 
sällsynt, ehuru den icke kan sägas vara allmän derstädes. En- 
ligt S. Ninsson (Skand. Fauna) förekommer den i Öresund, 
hvarifrån han åtskilliga gånger erhållit den, tagen vid Lands- 
krona. Der är den dock troligen sällsynt, emedan den hvarken 
anföres af N. O. ScHaGerström eller C. P. Åström. Den ofvan 
anförde ungen är tagen i trakten af Halmstad af F. A Smirr, 
hvilket tyckes bevisa, att den fortplantar sig i södra Kattegat. 
A. W. Marnx (anf. st.) uppgifver, att han under 30 års tid er- 
hållit omkr. 2—3 dussin af den från Bohusläns skärgård, och 
han antager den derför såsom icke särdeles sällsynt derstädes, 
ehuru den af det skäl, att den der håller sig på något större 
djup (6—14 famnars) blott undantagsvis erhålles i hummer- 
tinor och skäddegarn. Enligt OC. Cepverström?!) är den allmän i 
trakten af Strömstad. — Enligt R. Correrr är den talrik vid 
de södra och vestra kusterna af Norge upp till Trondhjemsfjor- 
den. — För öfrigt förekommer den vid Holland, England och 
Frankrike, och skall enligt Morrav äfven finnas i Medelhafvet, 
förmodligen dess vestre del, emedan Giariori icke upptagit den 
bland Italiens fiskar. 
I afseende på dess lefnadssätt har, enligt hvad ofvan blif- 
vit anfördt, Mann gjort den iakttagelsen, att den i allmänhet 
såsom äldre håller sig i något djupare vatten än våre andre 
hafsnålar, och Francis Day säger, att den vid Englands kuster 
håller sig på 15—50 famnars djup, ehuru den i lugnt och sol- 
skent väder stundom kommer upp till ytan för att sola sig, 
och då med stjerten håller sig fast vid diverse i hafsytan kring- 
drifvande växter och andra föremål. För öfrigt håller den sig 
1) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1876, N:o 4, pag. 67. 
