Lille Hafsnålen. 475 
framkroppens höjd å det ställe, der ännu inom bukväggen en 
återstod af äggulan förmärktes, var väl 1/, mill; d:o d:o midt 
emellan detta ställe och anus !/, mill.; stjertspetsen Vaa mal. 
hög, allt utan inberäkning af embryonalfenan; afståndet mellan 
nosspetsen och anus 4 mill.; hufvudets längd föga öfver 1 mill.; 
nosens d:o !/3 mill.; ögats längddiameter !/, mill.; de embryo- 
nala bröstfenorna ?/; mill. långa; höjden af den embryonala 
fenan långs rygg- och buksidorna !/,, till !/, mill. Desse un- 
gar hafva en mera långsträckt och smärt form än den, som 
blifvit afbildad af pe QuarrEFARGES, och ännu mera än den, som 
för följande arten blifvit afbildad af B. Frirs!). Hufvudet är 
kort och tjockt och . klumpigt, med kort, mopslik och uppåt 
böjd nos och stora ögon, såsom vanligt. Mun- och analöpp- 
ningar finnas redan, och bukväggen är sluten och äggulans 
återstod omsluten af den. Å sidorna af bålen synas utstående 
ojemnheter eller små knölar, motsvarande dem, som af Fries 
med rätta antagits vara bildade af kotornas sidoutskott. Loc- 
ket är ännu outbildadt, och bakom den utstående kanten af det 
samma är, såsom Fries anmärkt, en större gälöppning, ehuru 
gälarne icke äro fullt utbildade. Långs rygg- och buksidorna 
är en hyalin embryonalfena, omslutande stjertspetsen och, såsom 
redan blifvit antydt, af något vexlande höjd på olika ställen. 
Den börjar på ryggsidan något bakom midten af afståndet mel- 
lan hufvudet och anus, och på buksidan der återstoden af ägg- 
gulan slutar och något litet framom nämnde midt, och på denna 
sida har den ett litet afbrott vid anus, som bildar en stark af- 
sats. Öfverhufvud taget är denna fena något lägre på rygg- 
än buksidan. De embryonala, membranösa bröstfenorna äro 
jemförelsevis stora, och företedde ofta starkt vibrerande rörelser. 
Till fenstrålar synas inga spår hvarken i dessa fenor eller på 
ryggen ?). Desse ungar äro af en genomsigtig gråhvitaktig färg, 
med en del mörkare pigmentpunkter, stälde i rader. De voro 
ganska rörlige, och simmade med tillhjelp af sina embryonala 
fenor strax efter det de blefvo framkläckte, men emellanåt lågo 
de "stilla på bottnen af tallriken. 
I öfverensstämmelse med hvad C. U. Ezxsrtröm uppgifvit 
hafva vi iakttagit, att den i Stockholms skärgård är den tal- 
1) K. Vet. Acad:s Handl. 1837, tab. IVA Oe 
2) Enligt R. COoLLETT :(anf. st.) ha de yngre, som äro under 112 
mill. i längd, dessa embryonala bröstfenor ännu i behåll och 1 mill. länga. 
