480 Slägtet Nerophis. 
taget exemplar (äfven en hona) hafva vi iakttagit en grönaktig 
färg, som var ljusare undertill. Å hvardera sidan af den främre 
delen af stjerten var en rad af mörkbrune fläckar. Iris var 
messingsgul, med stark svartaktig skuggning. B. Fries (anf. 
st.) uppgifver, att dess vanlige grundfärg är kastanjebrun, på 
somliga exemplar ljusare och på andra mörkare, och långs efter 
ryggen med irreguliere större fläckar af hvitgrå färg, hvilka 
sedermera utåt stjerten upplösa sig i många smärre sådane, och 
gifva denne kroppsdel en marmorerad färg. Francis Day upp- 
gifver färgen vara olivbrun, med hvita linier och smärre fläc- 
kar tvärs öfver nedre delarne af hufvudet och kroppen. 
Dess ungar hafva, såsom ofvan är anfördt, blifvit beskrifne 
af B. Fries!) sådane de visade sig kort efter det de blifvit 
kläckte. Deras längd var omkr. 14 mill. Sedda från sidan, 
voro de på längt när ej så smärte, som de ofvan beskrifne un- 
garne af lille hafsnålen. De voro genomskinliga och af en 
hvitaktig färg. Hufvudet var mycket stort i förhållande till 
den öfrige kroppen, och utgjorde ungef. 1/, af totallängden. No- 
sens längd var, emot det vanliga förhållandet med ungarne 
af denne fiskgrupp och äfven emot förhållandet med ungarne 
af benfiskarne i allmänhet, längre i förhållande till den öfrige 
delen af hufvudet än hos de gamle. Gälöppningarne voro af 
den hos benfiskarne vanlige storleken, och således store. Anal- 
öppningen, som hade samma läge i förhållande till ryggfenan, som 
hos de äldre, var dock belägen närmare stjertspetsen än hos dem, 
och blott ”ett stycke framom halfva kroppslängden”. Vid anus var 
en afsats, liksom hos lille hafsnålens ungar, och tarmen hade såle- 
des ett embryonalt läge, ehuru enligt figuren återstoden af 
äggulan var helt och hållet indragen och försvunnen. På grund 
af utstående sidoutskott tyckte Fries sig hafva kunnat iakttaga 
under mikroskopet 18 bålkotor och åtminstone 50 stjertkotor 
hos desse genomsigtige ungar. De membranösa, embryonala 
bröstfenorna voro fullt distinkta, ehuru -små, och voro i en 
ständigt vibrerande rörelse under det ungarne simmade i en 
upprätt ställning. Den bakre kroppen, från anus bakåt, var 
omsluten af en väl utbildad embryonal fena, och i den delen 
af denna på ryggen; som var ofvan anus, voro antydningar till 
fenstrålar, således till ryggfena, ehuru den embryonala fenan 
fortsattes ett stycke framom denna. På buksidan gick den em- 
1) K. Vet. Acad:s Handl. 1837, pag. 59, tab. IV. 
