482 Ganoidfiskar. 
2:dra Ordningen: GANOIDEI, L. AGassiz. 1835. 
(Edinburgh New Philosophical Journal 1835. — JOH. MÖLLER: Ab- 
handl. d. K. Acad. d. Wissensch. zu Berlin 1844). 
Ganoidfiskar. 
Skelettet mer eller mindre förbenadt, och stundom med 
qvarstående ryggsträng. Kroppen betäckt oftast med emalje- 
rade fjäll (så kallade ganoidfjäll), sällan med cycloidfjäll, 
och stundom i mer eller mindre grad med bensköldar, och 
någon gång naken eller med små benkorn i huden. Ögon- 
nerverne bilda ett chiasma. Den från hjertat utgående arter- 
stammen (bulbus sive conus arteriosus) är muskulös och inuti 
försedd med talrika valvler eller klaffar. Gälarne äro frie 
och gälkaviteterne äro täckte af gällock, på hvars inre sida 
ofta förefinnes en stor bigäle. Då bukfenor finnas, äro de 
abdominala, och fenkanterne äro merendels mer eller mindre 
spånlikt täckte med benskifvor eller benklykor (fulera). Tar- 
men är inuti försedd med spiralformigt veck eller så kallad 
spiralklafr. Stundom förefinnas å Iufvudet så kallade sprut- 
hål. De Tlefvande formerne äro försedde med simblåsa, som 
har luftgång, som hos ett slägte (Polypterus) mynnar in ge- 
nom den undre väggen i pharynzg. 
Denna ordning, som under de paleozoiska och mesozoiska 
(primära och secundära) perioderna varit talrikt representerad 
af olika slägten och arter, omfattar numera blott ett ringa an- 
tal (7 slägten och 34 arter) sådana från Gamla och Nya Verl- 
den. Till vår fauna hör blott en enda art. 
De hit hörande formernes talrika förekomst i de äldre geo- 
logiska perioderna ådagalägger, att de stå på en lägre grad i 
utvecklingen af fisktypen än de, som tillhöra den föregående 
ordningen. Enligt den ofvan meddelade karakteristiken för denna 
ordning utmärker den sig genom en förening af karakterer, af 
hvilka en del, t. ex. det mer eller mindre förbenade skelettet, 
gälapparaten och simblåsan med luftgång, äro för den gemen- 
samma med den föregående ordningen, och en del andra, t. ex. 
ögonnervernes chiasma, muskelbeläggningen och de talrika valv- 
lerna i conus arteriosus, och tarmens spiralveck äro gemen. 
