Slägtet Acipenser. 487 
med undantag af den ytterste i bröstfenan, som är en hård 
benstråle, och af fulcra, som äfven äro benhårda. Simblåsan 
är stor och enkel, och dess luftgång mynnar in genom den 
Öfre väggen i oesophagus. Magen är utan blindsäck, och ge- 
nom en betydlig klaff skild från tunntarmen. Pancreas är 
delad i flere lober. Spiralklaffen är belägen i intestinum rec- 
tum. Ovarier och testes sträcka sig genom nästan hela buk- 
hålan, och de förra stå icke i förbindelse med äggledarne, 
hvilka med en trattformig mynning mynna i bukhålan, och 
äfven sädesledarne hafva en dylik trattformig mynning. 
Till denna familj höra 2:ne slägten, af hvilka det ena in- 
nesluter omkr. 20 och det andra 4 arter, från tempererade trak- 
ter i Europa, Asien och Nordamerika. I allmänhet förekomma 
de i floder och större insjöar, och en stor del af dem äfven i 
hafvet, från hvilket de på bestämd tid vandra upp i de i det 
samma utfallande floderna. Hvad deras geologiska ålder be- 
träffar, lära de vara de yngste bland Ganoiderne, emedan de 
icke uppträda förr än i början af tertiärperioden i de eocena 
lagren vid Sheppey. 
I. Slägtet Acipenser, ArTteoi. 1738. 
(Genera Piscium, pag. 65. — 1738). 
Nosen är tjock och icke nedplattad eller spadlik. Sköld- 
raderna äro icke sammanlöpande på stjerten, och mellan dem 
äro i huden större och mindre benkärnor af vexlande form. 
Ett litet spruthål förefinnes å hvardera sidan af hufvudet of- 
van kanten af lockets främre öfre hörn. Fenstrålarne äro å 
sidorna taggige och sträfve. Rygg- och analfenorna äro när- 
made till stjertfenan, hvars öfra flik icke utlöper i någon tråd. 
Bigälen är väl utbildad, och gällocken betäcka icke fullstän- 
digt gälarne. 
Enligt Gösraer (Introduction) räknar detta slägte omkr. 
20 arter, från Europa, Asien och Nordamerika. De flesta vi- 
stas i hafvet och endast få i större insjöar, och de äro i all- 
mänhet migratoriska, och vandra emot lektiden upp i större 
strömmar och floder, för att der lägga sin rom, som i allmän- 
