Stören. 489 
Hos de yngre är nosen smal, tillspetsad, något nedtryckt samt 
lång, så att dess längd blott innehålles omkr. 13/, till nära 
2 gånger i hufvudets d:o. 
Bf. 4-+36—40; af. 24+26—29; brf. 1+ 40—-44; bf. 1+ 
27—30; stjf. 26—30-+-4—35 / 4+ 100—125"!). 
Acipenser Sturio, LINNE: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 108. — 1761. 
> 3 A. J. RETZIUS: Faun&e Svecice, Pars I:ma, pag. 309. — 
1800. 
” 5 C. U. EKstRÖM: Fiskarne i Mörkö skärgård; K. Vet. 
Acad:s Handl. 1831, pag. 104, — 1832. 
3 S. NILSSON: Prodromus Ichthyologige Skandinavice, pag. 
109. — 1832. 
- 5 J. F. BRANDT: Medizinische Zoologie etc. von Brandt 
u. Ratzeburg, 2:er Bd. pag. 17, tab. III, fig. 1. — 1833. 
5 5, L. J. FITZINGER & J. HECKEL: Monographische Dar- 
stellung der Gattung Acipenser; Annalen des Wiener 
Museums der Naturgeschichte, 1;er Band, pag 307, tab. 
XM fisk Sky tab NV fig 9-4 336 
H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 147. — 
1846 —1853. 
» hospitus, IDEM: ibm, pag. 780. 
>» huso, C. J. SUNDEVALL: Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1853, 
pag. 228. — 1854. (Enligt Skand. Fauna). 
» Sturio, S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 
699. — 1855. 
HeECKEL & KNER: Die Siisswasserfische der Östreichi- 
schen Monarchie, pag. 362. fig. 194—196. — 1858. 
» Thompsoni, W. YARRELL: History of British Fishes, 3:rd edit. (Ri- 
chardson), vol. II, pag. 442. 1859. 
» latirostris, IDEM: ibm, pag. 460. 
si IStUurIio, C. TH. E. Vv. SIEBOLD: Die Sisswasserfische von Mittel- 
europa, pag. 363. — 1863. 
A. J. MALMGREN: Kritisk öfversigt af Finlands Fisk- 
fauna, pag. 70. — 1863. 
A. W. MALM: Göteborgs K. Vetensk:s och Vitterh:s Sam- 
hälles Handl. ny tidsföljd, 8:de häft. pag. 102. — 1863, 
” ” 
1) Siffrorna, som stå framför tecknet —+, hafva afseende på de så 
kallade fulera, eller oledade benstrålar, och för stjertfenan (stjf.) hafva de 
siffror, som stå framför tecknet /, afseende på de fulcra och mjuke strålar, 
som sitta på öfre kanten af den öfra stjertfenfliken, och de, som stå efter 
detta tecken, afse dem, som sitta på undre kanten af den samma och bilda 
den egentliga stjertfenan. För öfrigt bör det anmärkas, att antalet af 
desse strålar till större delen är så vexlande, att siffrorna endast få be- 
traktas såsom approximativa. 
