304 Slägtet Acipenser. 
benet. Detta skuldergördelns öfversta ben har af W. K. Par- 
KER !) blifvit antaget såsom homologt med benfiskarnes posttem- 
poralben. Bakom den nedre tillspetsade änden af detta ben 
och till en del äfven fästadt till det nedanför varande benet är 
ett helt litet aflångt och tillspetsadt ben, som å yttre sidan 
har blott en obetydlig eller ock ingen ruggig fläck. Det räcker 
endast föga eller ock icke nedom posttemporalbenet. Af nämnde 
författare har detta ben blifvit identifieradt med benfiskarnes 
supraclavicularben eller öfra nyckeiben. Det stora, upptill till- 
spetsade och inåt eller framåt utbredda och förtunnade ben, som 
sitter nedanför de båda nämnda, och vid hvilket de, såsom anfördes, 
äro fästade, har både genom sitt läge och sin form, ehuru denne 
är något afvikande från den vanlige, karakteren af ett nyckel- 
ben (elavicula), och har såsom sådant af Parker blifvit antaget. 
Dess bakre kant är utbredd på tvären emot benets främre del, 
och denne kants yta är till stor del ruggig, och nedtill och 
baktill vid den samme är bröstfenan till en del fästad, ehuru 
den har sitt hufvudsakliga fäste vid det af detta ben här be- 
täckta coracoscapularbrosket. Innanför den utbredde kanten är 
benet å yttre sidan konkavt och å den inre konvext. Nedan- 
för och framom detta ben och starkt fästadt vid det samma är 
ett 4:de ben, af betydlig storlek och bredd och af en irregulier, 
nästan rhomboidisk form. Liksom nyckelbenet, har det den framåt 
rigtade lamellen helt tunn och i kanten bugtig, och dess bakre 
kant är ändå mera utbredd på tvären emot nämnda lamell, än 
den å nyckelbenet, och bildar med den å inre sidan en spetsig 
vinkel. Denne utbredde kant eller rättare skifva, är rigtad 
inåt och å hela yttre eller undra sidan radiärt ruggig, och bak- 
till bildar den i förening med nyckelbenets motsvarande skifva 
en inåt rigtad spetsig vinkel strax under bröstfenans fäste. Den 
nedre änden af den samme är inskuren. Detta ben har af Par- 
KER fått benämningen interclavicula. I afseende på de brosk- 
artade delarne, så förefinnes, till en del täckt af posttemporal- 
benet, ett tjockt, nästan trekantigt brosk, som af Parker erhål- 
lit benämningen suprascapula, hvilket brosk är fullständigt 
skildt från den sammanhängande broskmassa, som är fästad på 
1) A Monograph on the Structure and Development of the Shoulder- 
Girdle and Sternum in the Vertebrata; The Roy. Society. vol. 1867, p. 12, 
pl. 1, fig. 6—8. — 1868. 
