Stören. 505 
inre sidan af de andra skulderbenen. Den öfre delen af denna 
massa motsvarar enligt Parker scapula, och har en stor scapu- 
larfenestra, och sträcker sig ned till en tjock broskbåge, som 
på sin bakre sida har en rad af 5 små ledgropar, för artikula- 
tionen med bröstfenans brachialbrosk. Denna rad bildar grän- 
sen mellan skulderbladsbrosket och korpbensbrosket. Detta är 
äfven tjockt och sträcker sig ned till den inåt böjda ruggiga 
skifvan af interclavicula. Den främre afdelningen af detta på 
den nämnda skifvan stälda coracoidbrosk har af Parker blifvit 
ansedd för att motsvara ett epicoracoidben. De bäckenbenen 
motsvarande brosken äro föga utbildade. 
Stören är en hos oss i allmänhet sparsamt förekommande 
fisk, som blott då och då erhålles vid våra hafskuster eller i 
strömmar ej långt från dessa. Yngre eller smärre exemplar 
erhållas oftare än de stora, och dylika, fångade i Öresund, torg- 
föras icke så sällan i Malmö, enligt hvad vi der erfarit. I 
Skandinavisk Fauna uppgifves, att den fås mindre sällan i 
Östersjön och Öresund än i Kattegat och Nordsjön, och att den 
vid Kullen i Skåne, ehuru ej ofta, fångas alla årstider i ”kolje- 
och slättegarn”. H. D. J. WALLEnGren!) uppgifver, att den en 
och annan gång fångas vid nordöstra kusten af Skåne. Enligt 
C. P. Åström 2) fås den någon gång under efterhösten vid Lomma 
i Öresund. Enligt H. Kröver och G. WistHer förekommer den 
utan tvifvel icke sällsynt i alla de haf, som omgifva Danmarks 
kuster, men fångas dock sällan, emedan den icke är föremål 
för något särskildt fiske. Enligt Göteborgs och Bohusläns Fauna 
är den ganska sällsynt i trakten af Göteborg, men ett och an- 
nat exemplar fångas dock årligen derstädes med redskap, som 
utsättas för fångst af annan fisk. Der uppräknas 18 exemplar, 
som under den senare tiden derstädes erhållits. Den skall i 
Götaelf gå upp ända till Lilla Edet. CaArz Cebperström uppgif- 
ver den såsom temligen allmän i trakten af Strömstad under 
våren och sommaren. Enligt G. Lispström?) fås den ej sällan 
i hafvet vid Gotland, i synnerhet på östra sidan om ön. En- 
ligt C. U. Exström är den högst sällsynt i skärgården vid Sö- 
1) Öfvers. at K. Vet. Akad:s Förh. 1866, N:o 1, p. 5. 
2) Några Iakttag. rör. Vertebrerade djur, som förekomma i trakten 
af Lomma, p- 32. 
3) Gotlands Läns Hushålln.-Sällsk:s årsberättelse 1866. 
