Hafsmusen. 513 
utdragne stjerten är fullständig, hvilket icke ofta är fallet. Ho- 
nan blir något större än hanen. Dess ovanligeé kroppsform an- 
tydes både af dess slägt- och artnamn; och den kännes lätt 
från alle våre andre fiskar genom sin mjuke, hoptryckt koniske 
nos, sina refflade tandskifvor, sina stora, skaftade bröstfenor och 
i synnerhet genom sin långe, trådlikt utdragne stjert. Den 
främre afdeiningen af dess kropp, eller den, som är framom 
anus (d. v. s. hufvud och bål), är temligen undersätsig och 
tjock, ehuru något hoptryckt. Största kroppshöjden, öfver bröst- 
fenornas fästen, innehålles omkr. 23/; till 3 ggr i nämnda af- 
delnings längd, eller afståndet mellan nosspetsen och anus, och 
störste tjockleken, öfver bakre delen af hufvudet, innehålles 
omkr. 12?/, till nära 2 ggr i den förra. Anus är belägen mel- 
lan bukfenornas fästen och långt framom midten af totalläng- 
den, så att stjerten, eller den delen af kroppen, som är bakom 
anus, då den är fullständig, är dubbelt, eller något mera, längre 
än den öfrige kroppen. Vi hafva hos honan funnit den ungef. 
dubbelt och hos hanen något mera än dubbelt längre. För öf- 
rigt aftager framkroppen och stjerten bakåt så småningom både 
i höjd och tjocklek, och den senare är slutligen på ett långt 
stycke icke tjockare än en vanlig segelgarnstråd, och vid sjelfva 
spetsen nästan borstlik. — Hufvudet är stort, af en hoptryckt 
konisk och framtill trubbigt tillspetsad form, med den undre 
profilen framtill något starkare uppstigande än den öfre d:o är 
stupande. Pannans och hjessans profil är nästan rät och föga 
uppstigande bakåt och pannan är helt smal, om icke den ögo- 
nen upptill betäckande huden medräknas. Den framstående no- 
sen, hvars längd, från ögat räknad, innehålles omkr. 2:ne ggr 
eller föga mera i hufvudets d:o från nacken, är mjuk och rör- 
lig och består till stor del af fettväfnad. Den framskjuter ett 
godt stycke framom munnen, På hvardera sidan af den nedtill 
äro 2:ne böjda fåror, hvardera med en rad af slemgropar, som 
gifva dem en perlbandslik form. På nosens framsida dela dessa 
fåror sig hvardera i 2:ne och förena sig med dem från motsatta 
sidan. Hufvudet har dessutom talrika slemporer och flere un- 
duläre sömmar, som på nackens sidor förena sig med sidoli- 
nierna. Munnen är temligen liten och transversel samt belä- 
gen under ögats framkant. Öfverläppen är delad i 3:ne delar, 
nemligen i 2:ne stora sidoflikar, som täcka de å sidorna va- 
rande tandskifvorna, och innesluta labialbrosk, och en mindre 
Lilljeborg : Fiskarne. «II. 33 
