514 Slägtet Chimeera. 
främre flik, som ofullständigt täcker de främre öfre tandskif- 
vorna. Underläppen är dubbel, och den yttre eller främre de- 
len af den är ruggig genom talrika större och mindre hudpa- 
piller. Tungan är liten och trekantig och framtill rörlig, och 
ofvan med talrika korta papiller. I öppningen bakom de främre 
öfre tandskifvorna är en ruggig slemhudspapill. De främre näs- 
borrarne, eller öppningarne för båda näshålorna, äro nära intill 
hvarandra och blott åtskilde genom en smal mellanvägg, samt 
belägne framtill ofvan den mellersta öfverläppsfliken, hvilken 
med en uppstående kant begränsar dem nedåt, och utåt äro de 
omslutne: dels af öfverläppens sidoflikar och dels af ett brosk- 
artadt och till en del hudartadt, treflikigt utskott (nasalala), som 
utgår från näshålans yttre vägg. Underkäken är ganska rörlig 
och försedd med mycket stark muskulatur. Ögonen äro stora, 
och deras längddiameter innehålles omkr. 3:ne ggr eller föga 
mera i hufvudets ofvan angifna längd. Pannan är smal, och 
med inberäkning af den hud, som upptill betäcker ögonen, inne- 
hålles dess bredd omkr. 1/4; till 1!/, ggr i dessas nämnde dia- 
meter, men då huden icke inberäknas, utgör denna bredd blott 
1/, af den andra. Gälöppingen har sitt läge långt nedtill, 
framom och under bröstfenans bas, och den är oval och temli- 
gen liten, så att dess höjd innehålles omkr. 4 ggr i hufvudets 
längd. Gälnäset är temligen bredt, och gälhinnorna, som hafva 
talrike broskartade gälstrålar, äro fastvuxna vid det samma, 
men de bilda dock en gemensam låg utstående hudkant, som 
går tvärs öfver gälnäsets undra sida. De öfre -eller bakre gäl- 
strålarne, äro fästade vid ett brosk, som Cuvier och andre anta- 
git för ett rudimentärt lock, men som Jom. Mörner (nedan anf. 
st.) antagit vara bildadt genom deras sammansmältning och 
således dem tillhörande, och af de nedre eller främre äro månge 
fästade vid ett brosk, som tillhör tungbensapparaten och mot- 
svarar ett tungbenshorn. ”Gälräfständer förefinnas, som äro 
korta och tillspetsade, och vi hafva å främste gälbågen räknat 
10—11. — Tandskifvorna äro, såsom ofvan är anfördt, 4 på den 
öfre och 2:ne på den undre käken. De af främsta paret af dessa 
tandskifvor hafva ett läge, som motsvarar det samma af fram- - 
tänder eller intermaxillärtänder, och de i öfverkäken bakom 
dessa sittande motsvara i öfverensstämmelse dermed öfverkäks- 
tänder eller maxillärtänder. Detta antagande följer af den ut- 
