334 Slägtet Myliobatis. 
Käkarne ungefär Uika långe. De mellersta tänderna äro 
hos de äldre särdeles breda, sexkantiga och med den transver- 
sella dimensionen mycket större än den longitudinella, och å 
hvardera sidan af dessa äro flera rader af mindre tänder. 
Hos de helt: unge äro de mellersta tänderna icke bredare än 
de andra. Huden är slät eller nästan slät. Stundom saknas 
genom fällning den sågtandade taggen å stjerten, och stundom 
är der en mindre tagg framom den större, till följd deraf att 
denne senare icke blifvit fäld innan den förre framkommit. ' 
Detta slägte räknar omkr. 9—10 arter från alla varmare 
haf, och ett par af dem tillhöra Europas fauna. De ernå tem- 
ligen betydliga dimensioner. 
1. Myliobatis aquila (Liss). 
Vanliga Örnrockan. 
Huden öfver allt slät, med undantag stundom af någre 
ytterst fine taggar ofvanpå stjertroten. Bihanget å nosspetsen 
trubbigt och ej synnerligen framstående. Hanen har ett tyd- 
ligt utskott framtill å den öfre orbitalkanten. De mellersta 
tänderna hos de äldre 4—6 gånger bredare än långa. Rygg- 
fenans fäste börjar bakom, eller ungef. midt emot spetsarne 
af bukfenorna. Färgen är vexlande: ofvan olivbrunaktig eller 
gulgrå, och under hvitaktig eller smutsigt gråbrun. 
Roja aquila, LINNÉ: Systema Nature, ed. XII:ma, 'Tomus I, pag. 
396. — 1766. 
Myliobatis , G. CUVIER: Regne Animal, 1:re édit. T. II, pag. 137. 
— 1817. 
J. MÖLLER & J. HENLE: Systematische Beschreibung 
der Plagiostomen, pag. 176. — 1841. 
>  noctuld, BONAPARTE: Iconografia della Fauna Italica, T. III, Pe- 
sci, fascicolo II, tavole. — 1841. (Goda figurer). 
» aquila, W. YARRELL: History of British Fishes, 3:rd edit. (Ri- 
chardson), vol. II, pag. 595. 1859. 
” ” 
a - ÅA, GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. 
vol. VIII, pag. 489. — 1870. 
SÅ E. MorEAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, T. I, 
pag. 442, fig. 75 & 76. — 1881. 
