Knaggrockan. 359 
lång som denna, men har ej mera än ungef. 1/, af dess höjd, 
och är således helt låg. — Bröstfenornas form är redan an- 
gifven uti den beskrifna kroppsskifvans d:o. — Bukfenorna 
äro i bakre eller yttre kanten väl så djupt urringade eller urbugtade 
som de hos föreg. art, och afvika i formen dessutom något från dem 
hos den derigenom, att deras bakre, elliptiskt ovala afdelning 
vid spetsen är trubbigt tillspetsad och icke afrundad, såsom hos 
den. Längden af deras främre afdelning utgör hos honan nära 
3/. och den samma af deras bakre d:o väl ?/; af hufvudets längd, 
och den senare afdelningen räcker hos honan knappt till slutet 
af den 1:ste !/; och hos hanen ungef. till d:o af den 1:ste 1/, 
af stjertens längd. — Taggbeväpningen å huden är visserligen 
för arten i allmänhet karakteristisk, men de store taggarne 
(knaggarne) äro i hög grad vexlande, och äro icke af den be- 
tydelse för artens bestämning, som man uppgifvit, och på grund 
hvaraf man gifvit den det Svenska namnet knaggrocka, emedan 
de egentlige knaggarne på sidorna af kroppsskifvan stundom 
helt och hållet eller nästan helt och hållet saknas. Hela öfra 
kroppssidan är mycket sträf af smärre, vid roten två- till sex- 
strålige taggar. Den undra kroppssidan är hos honan till större 
delen och hos hanen blott på nosen och de främre delarne af 
bröstfenorna sträf af småtaggar, som i allmänhet äro mindre 
och glesare än de på öfra kroppssidan. Hos honan saknas de 
här endast på de yttre delarne af bröstfenorna och på den in- 
nerste delen af stjerten, men på den öfrige delen af dennes 
undra sida stå de synnerligen tätt. Hos hanen är den undra 
sidan af stjerten äfven sträf, men småtaggarne der äro mindre 
och glesare än hos honan. Hos unge hanar är undra kropps- 
sidans sträfhet mindre märkbar, och förefinnes i ringa grad på 
nosen, vid sidorna af munnen, på basen af bröstfenorna, på bu- 
ken bakom skuldergördeln, på basen af bukfenorna och på stjer- 
tens undra sida. De store taggarne (knaggarne) hafva alla en 
mer eller mindre utbredd och slät bas eller sockel, på hvilken 
sitter den mycket spetsige och bakåt rigtade taggen. Af desse, 
ehuru något mindre och med mindre utbredd bas, förekommer 
merendels en rad långs midten af ryggen och stjerten, och en 
eller ett par taggar mellan de båda ryggfenorna. Hos äldre 
förefinnas ofta på ett stycke af stjertens inre del å hvardera 
sidan af denna midtelrad en till två sidorader af dylike taggar, 
som dock der ej sällan representeras af endast ett fåtal taggar, 
