Gökrockan. 569 
hållits. på fiskebankarne utanför Jäderen vid detta lands syd- 
vestra kust, der den jemförelsevis mest fångats af Svenske fiskare, 
och stundom på ett djup af 120 famnar enligt Marnm, och der 
den enligt Corrertr icke lär vara synnerligen sällsynt. Hanen 
erhålles mera sällan än honan. — Söder ut har den sin egent- 
liga geografiska utbredning, och är enligt GösrtHer utbredd åt- 
minstone till Madeira. Den är temligen allmänt förekommande 
vid kusterna af England, och är på somliga ställen derstädes 
talrik. Vid Frankrike skall den enligt Morzav vara temligen 
sällsynt, och i Medelhafvet är den enligt Gietioni sällsynt. 
Den skall vid England enligt Francis Dar föredraga lugne 
fjärdar, och erhålles der sällan under vintern, hvilket tyckes 
utvisa, att den då aflägsnar sig från kusterna och söker de större 
djupen. Man har under sommaren i Juli hos den anträffat ägg 
som tycktes vara nästan färdiga till läggning, och det är tro- 
ligt, att den, liksom de andra rockorna, i allmänhet under den 
varmare årstiden lägger sina ägg, och då går upp ur hafvet på 
mindre djup. 
B. Spetsnosiga. Nosspetsen mer eller mindre utdragen 
och spetsvinklig, och längden af den linie, som från den samme 
drages vinkelrätt till den linie, som drages transverselt genom 
ögonens midt ut till kroppsskifvans sidokanter, är lika med 
eller större än !/, af den senare. 
4. Raja fullonica, Linsé. 
Gökrockan eller Näbbrockan, 
Nosspetsen är spetsvinklig, men längden af den linie, som 
från den drages vinkelrätt till den linie, som. drages genom 
ögonens midt transverselt ut till kroppsskifvans sidokanter, är 
ej mycket större än Y/, af den senare liniens d:o.  Pannans 
minsta bredd innehålles omkr. eller nära 3 ggr i nosens längd. 
Kroppsskifvan, hvars sidovinklar äro trubbvinkligt afrundade, 
är ofvan sträf af tätt sittande fine taggar, och under delvis 
sträf af sådane, som i allmänhet äro glesare, och dess färg 
är der hvit, utan svarte punkter och streck. En enkel böjd rad 
