0382 ; Slägtet Raja. 
got nedtryckt och temligen bred vid basen, och har å hvardera 
sidan från början af den 2:dre !/, af dess längd och ända till 
dess spets en utstående tunn hudfåll. — Hufvudet tyckes vara 
något längre än det hos gökrockan, och dess längd till nacken 
innehålles omkr. 4 ggr i totallängden och omkr. 22/;.—2/, 
ggr i största kroppsbredden. Nosens längd till den transver- 
sella linien öfver främre orbitalkanterne utgör omkr. ?/; af huf- 
vudets d:o, och längden af den linie, som drages från mnosspet- 
sen vinkelrätt till den linie, som drages genom ögonens midt 
ut till kroppsskifvans sidokanter, utgör nära 2/, af den senare 
liniens d:o. Pannans minsta bredd innéhålles omkr. 3 till nära 
3!/, ggr i nosens längd och omkr. 3/, d:o eller något mera 
i afståndet mellan nosspetsen och ögonens midt. Ögonen äro 
temligen små, och deras längddiameter innehålles omkr. 6 ggr 
i hufvudets längd, samt är märkbart mindre än pannans min- 
sta bredd. Afståndet mellan nosspetsen och munspringan inne- 
hålles ej fullt 12/5; ggr och munspringans bredd innehålles om- 
kring 3 ggr i hufvudets längd. — Tänderna äro enligt Fries 
mindre och talrikare än slätrockans, och enligt Marm nubblika, 
med en snedt inåt böjd spets; hos honan vida tjockare och något 
kortare, samt med bredare basalutvidgning (”klack?) och kor- 
tare spets än de hos hanen. Hos henne äro de från basen tjocka 
och icke inknipna såsom hos hanen. — Ryggfenorna äro tem- 
ligen stora och sammanstötande, och den främre nägot större 
än den bakre, och de hafva en irreguliert fyrsidig form, med 
det främre öfra hörnet starkt afrundadt, och med bakre kanten 
kortare än de öfrige samt utgörande blott !/, af basens längd. 
Den 2:dra ryggfenan räcker med sin bakre kant till bakre än- 
den af stjertfenan. — Den rudimentära stjertfenan utgöres af 
en liten, baktill snedt afhuggen flik, som är ungef. dubbelt 
längre än hög. — Bukfenorna äro djupt inskurna i yttre eller 
bakre kanten, och deras främre afdelning är nästan konisk. 
Deras bakre d:o öfverskjuter med ungef. !/, af sin längd den 
främre d:o, och är i yttre kanten afrundad och har den bakre 
änden trubbig. Denna afdelning är såsom vanligt betydligt 
längre hos hanen än hos honan. — Taggbeväpningen. Å kropps- 
skifvans öfra sida förefinnas radiära småtaggar på nosbrosket 
och långs främre sidokanterne, och en del af dem, i synnerhet 
de på nosen, äro temligen store och höge samt hafva spetsen 
bakåt böjd, och så är äfven förhållandet med en del af dem 
