286 Slägtet Raja. 
Enligt B. FRIES och A. W. MALM kallas den i Bohuslän Slättrocka, 
och i Skandinavisk Fauna uppgifves, att den vid vår vestra kust äfven 
kallas Glattrocka, och att den i Norge benämnes Plettrokke. Vi hafva 
hört den i Norge kallas Skate. 
Beskr. Den ernår betydliga dimensioner, och dess total- 
längd öfverstiger 2 meter, och Day anför exempel på, att den 
från nosspetsen till stjertens bas (förmodligen dess fäste vid 
bukfenorna) haft en längd af 6 fot och 10 tum, Engelskt mått, 
eller omkr. 2.050 meter, samt en annan gång 6 fot och 2 tum, 
eller omkr. 1.850 meter. Dessa exemplars totallängd skulle 
således för det förra exemplaret hafva varit nära 3 och för det 
senare något mindre än 3 meter. Marm omnämner en i Bo- 
husläns skärgård fångad hane, hvars totallängd var 2.180 me- 
ter, och vi hafva genom Prof. F. A. Smirrs benägna tillmötes- 
gående varit i tillfälle att å zoologiska riksmuseum 1 Stockholm 
uppmäta ett från längre tid tillbaka derstädes förvaradt, upp- 
stoppadt honexemplar, hvars totallängd är 2.019 meter. Så 
stora exemplar erhållas emellertid sällan. Oftast träffas den 
med en totallängd af 4—5 fot, eller 1200—1500 mill. Enligt 
B. Fries är honan emellertid vid denne storlek icke aflingsför, 
men vi hafva iakttagit hanar af denna längd, som haft fullt 
utbildade -kopulationsorgan, och som således antagligen varit 
könsduglige. Till kroppsformen öfverensstämmer den i det när- 
maste med gökrockan, ehuru nosen i allmänhet är något litet 
kortare och kroppsskifvans sidohörn ej äro så afrundade som hos 
den. Kroppsskifvan är af en nästan rhomboidisk, framtill tillspet- 
sad och baktill afrundad form. Nosspetsen är spetsvinkligt 
utdragen, och detta väl så mycket hos honan som hos hanen, 
och mera hos de äldre än hos de helt unge. Längden af den 
linie, som från nosspetsen drages vinkelrätt till den d:o, som 
drages transverselt genom ögonens midt ut till kroppsskifvans 
sidokanter, innehålles omkr. 13/; till nära 2 ggr i den samma 
af den senare linien. Kroppsskifvans främre sidokanter äro på 
det hela något konkave samt svagt tvåbugtige, med den främre 
bugten å sidan af nosspetsen, som dock icke är inknipen eller 
tydligen afsatt.  Bröstfenornas utstående sidohörn äro truibigt 
spetsvinkliga, d. v. s. deras spets är aftrubbad, men de främre 
och bakre sidokanterne bilda med hvarandra en spetsig, eller 
nästan rät vinkel, om de utdragas. Bröstfenornas bakre sido- 
kanter äro strax bakom deras sidohörn svagt urbugtade och der 
