Plogjernsrockan. 601 
den af nämnda springa innehålles omkr. 3/, till 4 ggr i den 
senare. Nasalvalvlernas lober äro elliptiskt ovala och utan in- 
skärningar i bakre eller inre kanten. — Tänderna äro vid ba- 
sen utbredda, och de å käkarnes inre delar äro beväpnade med 
en kort, något hoptryckt och bakåt eller inåt rigtad spets, och 
hanens tänder skilja sig endast från honans derigenom, att de 
vid basen äro mindre utbredda, men hafva något längre spets. 
De som sitta å sidorna i tandfälten äro mindre, och de yttersta 
äro utan tydlig spets. De bilda å hvardera käken omkr. 40 
långsgående rader. — Ryggfenorna äro väl åtskilda, men mel- 
lan dem finnes ingen större tagg (knagg). Vanligen är den 
l:sta något större än den 2:dra, men stundom äro de ungefär 
lika stora, med längden något större än ögats längdiameter, 
och med en snedt oval, eller nästan halfoval form. De äro 
sträfva af småtaggar, och den 2:dra sammanhänger med den 
helt låga, rudimentära stjertfenan. — PBukfenorna hafva den 
vanlige, i yttre eller bakre kanten djupt urringade formen, och 
deras bakre afdelning, hvars längd hos honan innehålles omkr. 
3 ggr 1 hufvudets d:o, har en elliptisk, trubbspetsig form, och 
räcker ungefär eller knappt till slutet af den 1:ste !/; af stjer- 
tens längd. — Taggbeväpningen företer, såsom vanligt, någon 
vexling efter könen och äfven individuelt, samt är förmodligen 
också beroende af åldern. I allmänhet är kroppsskifvan både 
ofvan och under för det mesta sträf af smärre, vid basen ra- 
diäre taggar, och denna sträfhet är starkare å undra än öfra 
sidan, samt mera utbildad hos honan än hos hanen. NSmåtag- 
garne äro ofvantill hos båda könen mera utbildade på nosen 
emot dess spets, på främre sidokanterne och på ögonbrynen, der 
de bilda ett böjdt band. Hos hanen äro sidorna af bakryggen 
framom bukfenorna och innanför bakre delarne af bröstfenorna 
släta, och sträfheten å öfra sidorna af bröstfenornas baser är 
mycket svag. Hos honom är nosens öfra sida blott delvis sträf, 
men hela undra sidan af den samme äfvensom bröstfenornas 
undra sidor äro särdeles sträfva. Hos honan är kroppsskifvan 
både ofvan och under nästan öfver allt sträf, och, utom på no- 
sen och ögonbrynen, äro småtaggarne hos henne i synnerhet ut- 
bildade på bakryggen, öfra och undra sidorna af bukfenornas 
bakre afdelningars basaldelar och å öfra sidorna af bröstfenorna. 
Bukfenornas främre afdelningar och trakten å hvardera sidan 
mellan dem och bröstfenorna äro släta. Stjertens öfra sida är 
