Räfhajen. 631 
i början af December 1886 ett nästan 8 fot, eller 2.4 meter 
långt exemplar drifvit i land vid Tidsvilde i Danmark. — För 
öfrigt är den vida utbredd i tempererade och varma haf. Den 
är enligt Fr. Day icke sällsynt i granskapet af kusterna af 
England och Irland, och har der anträffats så nordligt som 
Shetlandsöarna. Enligt Moreav är den sällsynt vid de norra 
och vestra kusterna af Frankrike, men är temligen allmän vid 
dess Medelhafskust, och den synes vara allmänt utbredd i Me- 
delhafvet. I Atlanten är den utbredd ända ned till Goda Hopps 
Udden och vester ut till Nordamerika, och den förekommer äf- 
ven i Stille Oceanen, der den anträffats vid San Francisco och 
vid Nya Zeland. 
Den är rofgirig och förföljer ofta stim af diverse fiskar, 
såsom makril, sill, sardin och skarpsill, och råkar då stundom 
ut för att fastna eller sno in sig i de för desse fiskar utsatta 
garnen. Man har äfven uppgifvit, att den stundom angriper 
bardhvalar och smärre hvaldjur, ehuru möjligen, såsom Gön- 
THER antager, denna uppgift beror på felaktig iakttagelse och på 
en förvexling med ett annat djur, nemligen Späckhuggaren (Orca 
gladiator), hvars ryggfena stundom står upp ur vattnet på 
samma sätt, som räfhajens stjertfena emellanåt synes uppstå- 
ende ur det samma. Dar anför emellertid några iakttagelser 
af dess anfall på hvaldjur, som synas honom vara tillförlitliga. 
Den skall vid sådana tillfällen kunna utdela starka slag med 
sin långa stjertfena. Ehuru denna vid basen är ganska musku- 
lös, är den dock längre ut emot spetsen tunn och svag, och 
tyckes icke vara duglig till att dermed tilldela några synner- 
ligen starka slag åt större hvaldjur. Då den förföljer fiskstim, 
går den flera hvarf rundt omkring dem och slår med stjert- 
fenan i vattnet, för att drifva dem tillsamman, under det att 
den allt mer och mer närmar sig dem, tills den slutligen rusar 
på dem, då de äro tätt packade, och slukar så mycket den för- 
mår. Dess fortplantning synes vara okänd, men sannolikt fö- 
der den lefvande ungar, ehuru Dar anför en uppgift af Bucr- 
LAND, att dess ägg skulle hafva ett liknande skal med det å 
äggen af Scyllium. 
