Brugden. 641 
uppgifter skall den dock nästan årligen i Juli och Augusti må- 
nader visa sig utanför Söröen i trakten af Hammerfest. Öfver- 
verhufvud taget synes det således, som den vid Norges kuster 
hade blifvit allt mer och mer fåtalig. Möjligen kan ock grun- 
den till, att den så sällan iakttages derstädes, till en del ligga 
deruti, att det svåra och lifsfarliga brugdefisket kommit ur 
bruket, och lemnat rum för andra mindre farliga och indräg- 
tigare fisken. — Vester ut förekommer den enligt Fazer vid 
Island, der den dock enligt Car. LörKen är mycket sällsynt, och 
enligt Jorpan & GinBert m. fl. vid östra kusterna af Nordame- 
rika ned till Virginia. Man har trott, att den förekommit vid 
Grönland, men Cur. LörtkKes!) har upplyst, att den derom af 
FaBricius lemnade uppgiften icke är tillförlitlig. Söder ut i 
Europa förekommer den i granskapet af kusterna af England, 
Skotland, Irland, Frankrike och Portugal samt i Medelhafvet, 
ehuru den öfver allt, med undantag af hafvet utanför vestra 
kusten af Irland, är mycket sällsynt. Den är i allmänhet om- 
vexlande i sitt uppträdande, så att den något år kan visa sig 
talrik, och följande år högst fåtalig. Det har merendels varit 
under den varmare årstiden som den visat sig vid Norge och 
der blifvit fiskad, och enligt J. CovcH är det under våren i 
April och Maj som den visar sig i stim utanför vestra kusten 
af Irland och vid öarna utanför Skotlands vestkust, samt der- 
ifrån vandrar emot norden. Man skulle deraf kunna draga den 
slutsats, att den egentligen är en sydligare fisk, och att den 
till Norge kommer söderifrån, om det än får antagas, att den 
blott tillhör Nordatlanten och Medelhafvet. 
Byggnaden af brugdens mun, den rudimentära beskaffen- 
heten af dess tänder och den egendomliga silapparaten (”Gjzl- 
legitteret”, STtEEnstrur), som den har å sine gälbågar, lemna en 
god ledning för att till en del bedöma dess lefnadssätt. Den 
är genom dessa förhållanden, såsom vi redan hafva antydt och 
såsom allt sedan GunnEri tid allmänt blifvit antaget, tydligen 
bestämd till att lefva af små pelagiska djur, som den, liksom 
bardhvalarne, silar ur vattnet, och både härigenom och genom 
sin storlek företer den bland fiskarne en parallelism med dessa 
1) Vidensk. Meddelels. fra den naturhist. Foren. i Kjöbenh. 1879— 
80, p. 62. å 
Lilljeborg : Fiskarne. III | 41 
