Håen. 669 
tad tagg och å hvardera sidan af denne vid dess bas med en 
mindre d:o försedde fjällike benknölar, och sträfheten kännes 
nästan endast, då man bestryker den bakifrån framåt. Ben- 
knölarne på nosspetsen äro släte. — Sidolinien är temligen 
tydlig, åtminstone framtill, och går rät samt pärmare ryggkan- 
ten. — Färgen är ofvan stundom mörkt askegrå, stundom brun- 
grå, och stundom mörkbrun med rödbrune molnfläckar, vanli- 
gen ljusare på nosen, och med små, glese, hvitaktige fläckar eller 
punkter i en rad å främre delen af sidolinien och en och an- 
nan ofvan denne, eller hos smärre unga exemplar långs ryggen 
ända till bakre stjerten. Under är den hvitaktig eller smut- 
sigt hvit, stundom med rödbrun marmorering. Iris är silfver- 
hvit, med svartaktig skuggning. 
Hanens kopulationsorgan äro stora och räcka bakom buk- 
fenorna, samt äro försedda med en krökt spets och en hake. 
De äro redan tydliga hos ofödde ungar af 180 mill:s längd. 
Ungarne äro omkr. 250 mill. långe, då de framfödas, och 
återstoden af ägget är då absorberad. Innan detta senare är 
skedt, är ägget genom en lång hals förenadt med den ofödde 
ungens buksida mellan bröstfenornas fästen. De nyfödde un- 
garne likna de äldre, med undantag deraf, att nosen är kortare, 
ryggfenornas taggar kortare, och bröst- och stjertfenorna något 
bredare i förhållande till längden. 
Håen eller pigghajen är hos oss den allmännaste hajarten, 
ehuru den i allmänhet endast erhålles vid vår vestra kust, från 
Öresund norr ut. Sällan anträffas den vid våra Östersjökuster, 
men : den har dock enligt H. D. J. WaALLENGREN') en gång er- 
hållits vid Landön, vid nordöstra kusten af Skåne. Enligt Mö- 
Brus & HeinckE erhålles den en och annan gång i sydvestra 
Östersjön, vid kusten af Schleswig-Holstein och öster ut till 
kusten af Mecklenburg. Enligt Skand. Fauna förekommer den 
sällan i södre delen af Öresund, men i den norre delen af det 
samma, vid Råå och Helsingborg är den icke sällsynt. Vid 
vår vestra kust norr om Öresund är den allmän, och träffas 
på en del ställen i betydlig mängd. Enligt Göteborgs och Bo- 
husläns Fauna är den allmän i Göteborgs och Bohusläns skär- 
gårdar, men träffas företrädesvis i de yttre delarne af desse, 
och framför allt på grunden utanför de yttersta skären. — I 
1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1866, N:o 1, p. 5. 
