674 Slägtet Spinax. 
Enligt Skandin. Fauna kallas den i Bohuslän Blå kexa, och i Göte- 
borgs och Bohusl:s Fauna omnämnes äfven detta namn jemte det af Blå- 
kätta. Af GUNNERUS har den fått det Norska namnet Sorthaa, och han 
nämner, att den i trakten af Trondhjem kallas Hautorsk och Sorttorsk. 
Enligt AsCAN kallas den vid vestra Norge (förmodligen i trakten af Bergen) 
Blaataske. 
Beskr. Den är den minsta af våra hajarter, och dess to- 
tallängd öfverstiger sällan 1!/, fot, eller 450—470 mill., och 
är vanligen något mindre än så. Dess kroppsform är jemfö- 
relsevis mindre långsträckt, men är vexlande, emedan honan, 
som i allmänhet är mera undersätsig än hanen, är naturligtvis 
något tjockare, då hon är drägtig med ungar. Största kropps- 
höjden, vid och äfven något bakom 1l:sta ryggfenan, innehålles 
hos honan omkr. 7 till 8, och hos hanen omkr. 9 ggr i total- 
längden, och störste tjockleken, å samma ställe, innehålles om- 
kring 12/, till 1!/,; ggr i den förra. Kroppsformen är dess- 
utom betydligt afvikande från den hos de 2:ne närmast före- 
gående slägtena derigenom, att den undertill plattkonvexe eller 
konvexe buken har de afrundade sidokanterne något utstående 
utanför de vertikala kroppssidorna. Bakåt, i synnerhet bakom 
bukfenorna, aftager kroppen, såsom vanligt, i höjd och tjocklek, 
och stjertens minsta höjd framom stjertfenan innehålles omkr. 
4 ggr i största kroppshöjden, och dess tjocklek derstädes utgör 
ungef. ?/, af dess höjd. Bukfenorna och i förening med dem 
kloaken sitta särdeles längt tillbaka, och afståndet mellan den 
senare och nosspetsen innehålles blott omkr. 12/3; ggr i total- 
längden, och stjertens längd från kloaken innehålles omkr. 2?/; 
till 23/; ggr i den senare längden. Stjerten är således något 
kortare än hos de närmast föregående arterna. Den i stjert- 
fenan ingående delen af stjerten är något litet uppåt böjd, och 
framom stjertfenan äro stjertens sidor konvexa och sakna helt 
och hållet långsgående hudkölar. Ryggen är tjock och afrun- 
dad och med en mer eller mindre märkbar långsgående fåra 
mellan båda ryggfenorna. — Hufvudet är temligen stort, bredt 
och nedtryckt, i synnerhet framtill. Dess längd till den 1:ste 
gälöppningen innehålles omkr. 6'/; till 6!/; ggr i totalläng- 
den, och dess bredd baktill är betydligt större än så väl dess 
höjd derstädes som kroppens bredd bakom det samma. Långs 
pannan och hjessan har det en rygg, som baktill delar sig i 
2:ne smärre bakåt divergerande sådane, men framtill är pannan 
