Rundmunnarne. 68 
Af de hithörande fiskarne, som jemte Bredmunnarne och 
någre andre af LissÉ fördes till Ampbhibierna och gruppen Nan- 
tes, förekomma en del endast i färskt vatten och en del endast 
i hafvet, och en del förekomma 1 bådadera och vandra från 
hafvet upp i färska vatten, för att der fortplanta sig. På grund 
af byggnaden af munnen bruka en del stundom suga sig fast 
på andre fiskar och lefva på dem såsom ectoparasiter, och en 
del andre gräfva sig in i dem, då de äro döde, t. o. m. in i 
deras bukhåla, och förtära deras kött. Deras låga utvecklings- 
grad talar för, att de sannolikt i phylogenetiskt hänseende äro 
af hög ålder och jemförelsevis tidigt uppträdt på jorden, men, 
med undantag af de tänder, med hvilka munnen är beväpnad, 
äro de delar, hvaraf deras kropp är bildad, af så mjuk beskaf- 
fenhet, att de icke kunnat motstå upplösningen och qvarlemna 
några återstoder i de geologiska lagren. Tandskifvor, mycket 
liknande tänderna hos Myzine, hafva emellertid icke sällan 
påträffats i de Devoniska och Siluriska lagren. 
Desse fiskar förete delvis så stora skiljaktigheter sins emel- 
lan, att de enligt den på senare tid vanliga åsigten böra af- 
delas i 2:ne underordningar. 
Underordningar: 
ÖYCLOSTOMI är: baktill slätemn Fife uHe 1. Hyperoartii, J. MÖLLER. 
Näskanalen ... mynnar baktill i gommen eller 
Svalgetars sopran tad sama. 2. Hyperotreti, J. MÖLLER. 
på hufvudets muskulatur hänvisas till D:r P. FÖRBRINGER: ”Untersuchun- 
gen zur vergleichenden Anatomie der Muskulatur des Kopfskelets der Cy- 
clostomen” ; Jenaische Zeitschrift fir Naturwissenschaft, 9:er Bd. 1:es Heft, 
p. 1. — 1875. 
Lilljeborg : Fiskarne. NI. 44 
