Vanliga Nejonögat. 693 
1. Petromyzon fluviatilis, Linns. 
Vanliga Nejonögat eller Nättingen"), 
Mazillärtanden är halfmånformig och har vid hvardera 
änden en spets, hvilka spetsar således äro långt åtskilde. Man- 
dibulärtanden utgöres af en transversel böjd skifva, med 7 
mer eller mindre spetsige taggar, af hvilka den ytterste å 
hvardera sidan merendels är tvåspetsig, Å Mardera sidan 
af dessa båda tänder äro 3:ne lateraltänder, af hvilka den 
mellersta har 3:ne och de andra 2:ne spetsar. Lingualtanden 
har 1 större midteltagg och å hvardera sidan af denne 5—7 
smärre taggar, som alle äro särdeles spetsige. Labialtän- 
derna utgöras af en enkel ring af ytterst små sådana, och 
upptill innanför läppkanten finnas mellan denne ring och 
mazxillärtanden några få något större d:o. De båda rygg- 
fenorna äro väl åtskilda genom ett tydligt mellanrum. 
Petromyzon fluviatilis, LINNÉ: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 105. — 1761. 
5 » ÅA. J. REtTzZIUS: Faun&e Suecice Pars I:ma, pag. 303. — 
1800. ; 
i » OC. QUENSEL & I. W. PALMSTRUCH: Svensk Zoologi, 1:sta 
bandet, N:o 33, pag. 32, pl. 34, fig. 1. — 1806. 
3 » S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandinavice, p. 
122. — 1832. 
& , OC. U. EKstrRÖM: Fiskarne i Mörkö skärgård; Kongl. 
Vetenskaps-Academiens Handlingar 1834, pag. 70. — 
1835. 
- , H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 1042, — 
1846 —1853. 
4 » S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, p. 745. 
— 1855. 
» Omali, oP. I. VAN BENEDEN: Bulletins de PAcad. Roy. des Sci- 
ences etc. de Belgique, 26:me année, 2:e série, T. II, 
pag. 549, planche. — 1857. (Junior secundum GÖNTHER). 
fluviatilis, HECKEL & KNER: Die Sisswasserfische der Östreichi- 
schen Monarchie, pag. 377, Fig. 202. — 1858. 
Lampetra W. YARRELL: History of the British Fishes, 3:rd edit. 
(Richardson), vol. I, pag. 28. — 1859. 
” 
1) Namnet Nejonöga är en förvriden försvenskning af det Tyska 
Neunauge. 
