708 Slägtet Petromyzon. 
2. Petromyzon planeri, Brocu!). 
Igelnejonögat eller Stensugaren. 
Tänderna förete enahanda anordning med dem af före- 
gående art, och likna dem 1 det närmaste uti formen, men 
taggarne å de samma, som till antalet öfverensstämma med 
dem hos föregående, äro trubbige och knöllike. De båda rygg- 
fenorna äro närmade intill hvarandra, så att de stundom äro 
mer eller mindre tydligen sammanhängande. Blir icke så 
stor, som föregående art. 
Petromyzon Planeri, BLoCH: Naturgesch. d. Fische Deutschlands, 3:er Theil, 
pag. 47—1784?). 
5 » P. ÖSBECK: Kongl. Vetensk:s Academiens nya Handlin- 
gar, Tom. XXV, pag. 181. — 1804. 
fa » OC. QUENSEL & J. W. PALMSTRUCH: Svensk Zoologi, 1:sta 
bandet, N:o 33. pag. 38, tab. 34, fig. 3. — 1806. 
3 » S. NILSSON: Prodromus Ichthyologig Scandinavice, pag. 
122. — 1832. 
5 oo» H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 1052. — 
1846—1853. 
5 » S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 
747. — 1855. 
Lampetra » MW. YARRELL: History of the British Fishes, 3:rd edit. (Ri- 
chardson) vol. I, pag. 19. — 1859. 
Petromyzon » Å. W. MALM: Om de Skandinaviska arterna af famil- 
jen Petromyzontide; Göteborgs K. Vetenskaps och Vit- 
terhets Samhälles Handlingar, ny tidsföljd, 8:de häft. 
pag. I2, med figur. — 1863. 
3 , OC. TH. E. V. SIEBOLD: Die Sässwasserfische von Mittel- 
europa, pag. 375. fig. 63—64. — 1863. 
1) Man har på senare tid efter A. GÖNTHERS föredöme i allmän- 
het kallat denna art Petr. branchialis, och citerat LINNÉ såsom auctor, 
men då LINNE'S P. branchialis är en larvform, och larverne af denna 
och föregående arter likna hvarandra så mycket, att de svårligen kunna 
åtskiljas, är den att betrakta såsom en gemensam form för båda arterna. 
2) BLoCHS citerade beskrifning har tydligen afseende på här i 
fråga varande art, men den af honom lemnade figuren 3 å tab. 78, är 
felaktig, och synes vara tecknad efter en yngre Petr. fluviatilis. Detta 
är redan anmärkt i Skandinavisk Fauna. 
