Hafsnejonögat. 19 
3. Petromyzon marinus, Linsé. 
Hafsnejonögat eller Lampricken. 
Mazillärtanden är i transversel rigtning kort, och dess 
2:ne spetsar sitta nära intill hvarandra. Lingualtandens store 
midteltagg är flerspetsig och å främre sidan med en långs- 
gående fåra, och supralingualtänderna äro ungefär lika stora 
som den. Lateraltänderna äro å hvardera sidan 4, och aila 
äro tvåspetsiga. Labialtänderna äro talrika och tätt sittande, 
och bilda talrika och. till en del snedt radiära rader rundt 
omkring den inre munöppningen, äfven på den undre delen 
af läppen. Ryggfenorna äro hos de äldre temligen långt 
åtskilda"). 
—Petromyzon marinus, LINNÉ: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 106. — 1761. 
» ÅA. J. RETZIUS: Faun&ge Svecice, Pars I:ma, pag. 302. — 
1800. 
» S. NILSSON: Prodromus Ichthyol. Scandin. pag. 121 — 
1832. 
3 , H KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 1025. — 
1846—1853. 
: >» S. NILSSON: MSkandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 
743. — 1855. 
HECKEL & KNER: Die Sisswasserfische der Östreichi- 
schen Monarchie, pag. 374, fig. 200—201. — 1858. 
a » W. YARRELL: History of the Brit. Fishes, 3:rd ed. (Ri- 
chardson), vol. I, pag. 32 — 1859. 
C. TH. E. VON SIEBOLD: Die Sässwasserfische von Mit- 
teleuropa, pag. 368, fig. 61. — 1863. 
Lampetra marina, A. W. MALM: Om de Skand. arterna af fam. Petromy- 
zontide&e: Göteb:s K. Vetensk:s och Vitterh:s Samhälles 
Handl. ny tidsföljd, 8:de häftet, pag. 87, med figur. — 
1863. 
Petromyzon marinus, J. CoucH: History of the Fishes of the British Islands, 
vol. IV, pag. 385, pl. 247, fig. 1. — 1865. 
A. GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. 
vol. VIII, pag. 501. — 1870. 
R. CoLLETT: Norges Fiske, pag. 218. — 1875. 
” 
” ” 
” ” 
1) Tandbeväpningen hos denna art är mycket olik den hos de 
andra båda, och denna omständighet har föranledt flere författare att 
betrakta den såsom generiskt skild från dem. 
