726 Slägtet Petromyzon. 
hindra deras fart. Gunnerus uppgifver, att den suger sig fast 
vid brugden. Man har någon gång iakttagit, att den t. o. m. 
sugit sig fast vid en badande menniska. Dess föda utgöres 
utan tvifvel företrädesvis af andre fiskar och af fiskrom. Dess 
lek inträffar hos oss sannolikt i allmänhet under försommaren 
och midt under sommaren. Kkrörer har i Danmark den 19 Maj 
träffat den med fullt mogen rom, så att denne vid svagt tryck 
på buken utgjöts, och A. W. Manu har iakttagit ett d. 17:de 
Juli i Götaelf taget, 500 mill. långt exemplar, som hade. rin- 
nande rom. Dess lek försiggår sannolikt på samma sätt, som 
de andra arternas. Den söker dertill sådana ställen i ström- 
marne, hvarest är starkt strömdrag och grusig och stenig bot- 
ten, och den skall göra gropar i bottnen, i hvilka äggen läg- 
gas, och omgifver dessa gropar med stenar, hvarvid den stun- 
dom med sin sugmun flyttar stenar, som väga 2:ne skålpund. 
Det är emellertid ytterst sällan som man gjort dylika iaktta- 
gelser, och då man icke fått tillfälle att iakttaga dess larver, 
Synes Vv. NIEBOLD anse dessa uppgifter ej fullt tillförlitliga. Pa- 
NIzzA!) har dock iakttagit dess lek i floden Po vid Pavia, och 
att de efter leken drifva döda nedåt floden. Dess ägg äro myc- 
ket talrika, och de svälda ovarierna fylla bukhålan. Hos ett 
dylikt exemplar hafva vi funnit äggen, ehuru icke fullt mogna 
för leken, hafva en diameter af 1 mill. — Hafsnejonögat fångas, 
såsom ofvan blifvit anfördt, hos oss sällan och endast tillfäl- 
ligtvis, och den har till följd deraf ingen betydelse såsom födo- 
ämne, och blir vanligen bortkastad. I somliga andra länder, 
t. ex. södra Frankrike och Italien, värderas den såsom födoämne, 
och under äldre tid ansågs den i England såsom en stor de- 
likatess. 
1) Memoria sulla Lampreda marina; Memorie dell” Instituto Lom- 
bardo di scienze, lettere ed. arti, vol. II. Milano 1845, pag. 25. 
