Pirålen. 33 
piller, som äro stödde af mjuka brosk och af hvilka den undre 
eller inre är kortare och emot basen bredare än den öfre. Till 
de ytterst små och rudimentära ögonen, som sakna krystallins, 
iris och pigment, och äro täckta af hud och muskler, samt 
sannolikt icke äro funktionella, synas inga spår å det yttre. 
De båda små, nära intill och vid sidan af hvarandra, på buk- 
sidan belägne öppningarne för båda sidornas gälkanaler ligga 
på ett afstånd från nosspetsen, som utgör något litet mera än 
Y, af totallängden. Omedelbart intill bakre delen af den ven- 
stre öppningen är mynningen af ductus oesophageus, s. 0eso- 
phago-cutaneus, och detta gör, att denne öppning synes större 
än den högre och sträckande sig något längre tillbaka än denne. 
Gälarne äro å hvardera sidan 6, såsom redan ofvan är anfördt. 
Hvarje har formen af en ovalt-rundad och något hoptryckt och 
med temligen tjocke väggar försedd säck, å hvars sidor de 
mjuka och talrika gällamellerna sitta, under form af smala, 
skiflika och delvis genom bindväf sammanhängande utskott från 
säckens inre sidas slemhinna. Mellan säckens inre vägg och 
matstrupen går en helt kort kanal (ductus branchialis inter- 
nus, Jon. Mörner) och från dess yttre vägg utgår en längre 
sådan kanal (ductus branchialis externus, Ivem), och alla de 6 
senare kanalerne, som tillhöra samma sida, förena sig slutligen 
utanför och bakom den siste gälsäcken uti en kort gemensam 
utförande kanal (ductus branchialis externus communis), som 
mynnar i samma sidas yttre gälöppning. — Tänderna äro 
färre än de hos dem af föregående underordning, och äro hår- 
dare och mera glänsande samt af ljusare gulhvit färg, och i 
detta afseende mera närmande sig utseendet af vanliga tänder 
hos benfiskarne, ehuru de äfven här äro ihåliga och sannolikt, 
åtminstone delvis, äro underkastade fällning. De hafva alla 
mycket skarpe spetsar. Den på gommen, på ethmoidbrosket 
sittande tanden, eller ethmoidtanden (Parkrer), är trind, med 
utbredd bas och bakåt böjd, samt af en svagt S-formig form. 
Den är något mindre än de större af de andra, och är å si- 
dorna täckt af veck af slemhinnan. De på tungans öfra sida 
sittande supralingualtänderna (Parker) hafva ungefär samma 
läge, som motsvarande tänder hos dem af föregående underord- 
ning, ehuru jemförelsevis något längre fram i munnen. De af- 
vika dessutom från dem af föregående deruti, att då de senare 
blott utgöra 2:ne rader af spetsar på 2:ne tänder, så utgöra de 
