Pirålen. 35 
(i synnerhet facialbrosken) af det samma äro mera utvecklade. 
Ryggraden utgöres endast af den persistenta ryggsträngen och 
för öfrigt af hinnor och fibrös väfnad. Inga spår till brosk, 
som föreställa delar af öfre bågstycken, eller af neuralbågar, 
förefinnas. Hjernskålen är endast representerad af ett brosk- 
artadt golf eller undre vägg, och hjernan är för öfrigt omslu- 
ten af hinna. Liksom hos dem af föregående underordning, äro 
kraniets brosk dels hårda och dels mjuka. Den store rygg- 
strängen inskjuter, liksom hos dem af föregående underordning, 
med en konisk ände mellan de af hårdt brosk bildade öron- 
kapslarne. Kraniets basis bildas således dels af ryggsträngen 
och dels af hårdt basal- eller ”parachordalbrosk”, som betäcker 
så väl ryggsträngens undra som öfra sidor mellan öronkaps- 
larne. På den förra sidan bildar detta brosk en sammanhän- 
gande temligen tunn massa, som bakåt blott sträcker sig till 
bakre kanterne af öronkapslarne, och på den senare sidan är 
denna broskmassa långs midten delad genom en fissur, men 
sträcker sig der något bakom de nämnde kapslarne. Desse äro 
särdeles tydlige och ungef. af samme storlek, som de hos före- 
gående underordning. Upptill äro de njurformige och undertill 
ovale och der större. Basioccipitalbrosket är således ofullstän- 
digt, och då på det samma icke förefinnas några brosk utbil- 
dade, som kunna motsvara sidonackbens- eller öfra nackbens- 
brosk, så förefinnes icke någon occipitalring, och kraniet är 
derför baktill otydligt begränsadt. På grund deraf, att det 
ryggsträngen upptill betäckande basilarbrosket dels är kort och 
dels i midten afbrutet, ligger hjernkapseln här på ett ofull- 
ständigt golf. För öfrigt förete de hårda och mjuka brosk, 
som bilda så väl den bakre som den främre delen af kraniet 
stora luckor —  fenestror eller fontaneller — som äro utfylda 
af hinnor, och hvarigenom kraniets broskbildning i allmänhet 
visar sig vara särdeles ofullständig, och har, såsom PARKER Sä- 
ger, blifvit ett slags ”cranio-facialt korgverk”, som i sina yttre 
konturer företer en viss likhet i formen med ett oxhufvud, sedt 
en face. Det hårda brosk, som framom hvardera öronkapseln 
utgör en fortsättning at basilarbrosket, är en trabecula, hvilken 
framåt öfvergår i palatinbrosket, och båda palatinbrosken (ett 
å hvardera sidan af kraniet) förena sig framtill å kraniets sma- 
lare del med hvarandra och med det mjukare etlumoidbrosket, 
der detta i förening med palatinbrosken på sin undra sida bär 
