738 Slägtet Myxine. 
1l:sta pharyngobranchialbenet, eller 1:sta öfra svalgbenet finnes 
hos båda ett motsvarande brosk, af Parker kalladt l1:st pha- 
ryngo-branchial. Det är skildt från, men ligger på inre sidan 
af interhyal- och epibyalbrosken samt det symplectiska brosket, 
och fyller upp den bakre delen af lateralfenestran, samt stöter 
nedtill med sin främre ände, som består af hårdt brosk, till 
quadratbrosket. Det har formen af en trindlagd, framtill hård 
och tjockare och nästan klubbformig, och baktill mjuk och af- . 
smalnande och tillspetsad samt något böjd staf, som räcker ett 
stycke bakom utskotten å epibranchialbrosket. Af den 2:dre 
branchialbågen finnes endast den öfra, eller pharyngeala afdel- 
ningen. Denna representeras af flere med hvarandra förbundne, 
men från de angränsande brosken skilde, mer eller mindre 
smale stafvar och utskott af mjukt brosk, som äro inneslutne 
i det gomsegelartade veck af gommens slemhud, som har sitt 
läge bakom näskanalens mynning på gommen. Båda sidornas 
pharyngealbrosk äro här med hvarandra genom tvärgående staf- 
var sammanbundna. Detta egendomliga, komplicerade och nå- 
got korglika broskverk är dock icke homologt med gälkorgen 
hos nejonögonen, emedan det ligger inom hufvudet, då deremot 
den senare ligger utom det. De till tungan hörande basihyoid- 
och basibranchialbrosken äro särdeles starkt utbildade, och öf- 
verträffa de samma hos nejonögonen. Uti tungan förefinnes 
både hårdt och mjukt brosk, och det först nämndas delar äro 
förenade eller sammanbundne genom det senare brosket, och 
stundom blott genom fibröst brosk eller t. o. m. genom fibrös 
hinna. Af basihyoidbrosk förefinnas 4, stälda parvis efter hvar- 
andra, och alla äro hårda. Främsta paret af dessa brosk äro 
något bredare än det följande d:o och i midten af främre kan- 
ten urbugtade, och baktill förefinnes mellan dem en öppning 
eller fenestra. Det bakre parets båda sidohalfvor äro med 
hvarandra förenade genom mjukt brosk, bakåt något afsmal- 
nande och långs midten af undra sidan framtill svagt kölade. 
På öfra sidan af basihyoidbrosken ligger en baktill bredare och 
något urhålkad broskmassa, som är bildad af flera brosk, af 
hvilka ett par mindre af de bakersta äro hårda, men de öfriga 
äro mjuka. Dessa brosk benämnas supralingualbrosk, och tjena 
till fäste och stöd för de starka supralingualtänderna. Det 
främsta, mest utbredda af dessa brosk, som nästan är hjertfor- 
madt, är mjukt, och har baktill ett par smala, bågformiga ut- 
