740 Slägtet Myxine. 
ves tillika, att den i Finmarken ofta fångas på krok på ett 
djup af 200 famnar, och exemplar erhållas der, som hafva en 
längd af omkr. 470 mill. — Enligt FaBriciws förekommer den 
vid Grönland, ehuru der sällsynt. Den är således hufvudsak- 
ligen en nordisk fisk, hvilket äfven bevisas deraf, att den inom 
Europa icke lär gå längre söder ut än till kusterna af Eng- 
land och Irland, hvarest den i allmänhet icke är så talrik som 
hos oss. Vester ut går den till östra kusten af Nordamerika, 
der den skall vara temligen fåtalig. 
Dess lefnadssätt är ganska ofullständigt kändt, men man 
känner, att den företrädesvis håller sig på dyig botten, der 
den säkerligen merendels ligger nedkrupen i dyn, såsom CUNnING- 
HAM uppgifver. Uti Norges Fiske uppgifves emellertid, att den 
i trakten af Lofoten äfven träffas på hård botten. Ehuru man 
stundom erhåller den på sådana ställen i hafvet, der djupet 
icke är synnerligen betydligt, t. ex. i Öresund och vid Kulla- 
berg i Skåne, hvarest den likväl väljer de djupaste ställena, 
visar den sig dock i allmänhet såsom mera djupvattens- än 
grundvattensfisk, och det var i allmänhet på 100 famnars djup 
som den af G. O. Sars träffades så ymnigt vid Lofoten. Den 
nedstiger dock till mycket större djup än detta. A. Göntner (Intro- 
duction to the Study of Fishes)uppgifver såsom maximum 345 fam- 
nars djup för den, och HI. THger har benäget meddelat oss, att den 
under den Svenska vetenskapliga expeditionen med kanonbåten 
Gunhild år 1878 i Skagerack mellan Skagen och Arendal i 
Norge erhölls på ett djup af öfver 400 famnar. Den är enligt 
både Nirnssos, Marnm och CunnineHamx 1 sitt lefnadssätt icke så 
parasitisk, som man stundom uppgifvit. Den parasiterar nem- 
ligen icke hos lefvande fiskar, utan det är enligt nämnde för- 
fattare endast uti döde sådane, som den borrar sig in, och enligt 
JAP. StEENsTRUP Och A. W. Marwm sker vanligen denna inborrning 
i trakten af nacken å de samme, och icke genom gälöppningarne 
eller anus, såsom man i allmänhet förut uppgifvit. Dock torde 
det icke vara omöjligt, att den stundom äfven ingår genom 
nämnde öppningar. Dess kraftiga borrapparat gör det emeller- 
tid icke nödigt för den. Det hål, som den vid inborrningen 
åstadkommer, är ganska litet. Uti en enda död kolja kan man 
stundom träffa 8 a 10 pirålar. Den uppäter vid dessa tillfällen 
de döde fiskarnes kött till den grad, att nästan endast huden 
och benen återstå. Den har en synnerlig förmåga, att skynd- 
