Pirålen. T43 
Vertebrates”. Liksom CussincHam, har han iakttagit, att den 
främre och längre delen af det enda, å högra sidan belägna, 
hermafroditiska generationsorganet är feminin och den bakre 
delen masculin, men stundom att de feminine och masculine 
delarne äro något blandade med hvarandra. Derjemte har han 
emellertid gjort den märkliga iakttagelsen, att i allmänhet hos 
mindre eller yngre exemplar af pirålen, ända till dess de ernått 
en längd af 320-—330 mill. den masculina afdelningen varit 
mest utbildad och försedd med nära fullt utvecklade sperma- 
tozoider, under det att den feminina d:o varit mer eller mindre 
rudimentär; men att deremot hos de större eller äldre den fe- 
minina afdelningen varit mest utbildad samt stundom innehål- 
lit stora ägg, under det att den masculina d:o varit rudimen- 
tär och steril. Deraf drager han den slutsatsen, att pirålen 
såsom ung, eller i början af sitt lif, är hane (”protandric”), 
och såsom äldre är hona. Dock träffas någon gång, ehuru säl- 
lan, sådana exemplar, som endast äro hanar, och sådana anta- 
ger han för att vara transformerade hermafroditer. Då man 
under alla årstider hos de äldre honorna träffar ägg i ovariet af 
diverse olika utveckling, och hos de yngre eller mindre, som företrä- 
desvis äro hanar, när som helst träffar nära fullt utvecklade sper- 
matozoider, så antager han, att pirålen under hvarje årstid läg- 
ger ägg. NANsEn anför tillika, att han i Bergens museum på- 
träffat ett lagdt, moget ägg, som vid Molde under sommaren 
blifvit upptaget med bottenskrapa af D:r D. OC. Dawienssen. Då 
äggen äro försedda med micropyle, är det troligt, att de be- 
fruktas vid läggningen. Då de enligt W. Mörtrer lagda och 
befruktade ägg, med redan börjad utveckling eller embryonal- 
skifva, som Manm erhållit, uttagna ur ventrikeln hos en torsk, 
genom hakarne vid båda polerne voro sammanlänkade till en 
kedja, antager den förre, att äggen läggas hopfästade på detta 
sätt, och att nämnde hakar följaktligen äro ämnade härtill, och 
icke till att fästa dem till andra föremål. De samtidigt stora 
äggen äro af ringa antal — omkr. 8—12 —, men sannolikt 
lägger samme individ ägg flera gånger under året. HEljest är 
det svärt att förklara, huru den kan uppträda i sådana stora 
massor. — Enligt så väl Conzett som A. W. Marm och enligt 
hvad vi sjelfve erfarit, fångas den lättast med ”ålkupor” eller 
ett slags mjärdar, i hvilka man inlagt död fisk, i synnerhet 
kolja. Den är i ekonomiskt hänseende endast att betrakta så- 
som en för fisket skadlig fisk. 
