756 Slägtet Branchiostoma. 
eller muntrådarne'!). Sjelfva stammen för denne krans, från 
hvilken trådarne utgå, är ledad, med en led för hvarje tråd, och 
den så väl som den inre delen eller kärnan af hvarje tråd är 
af fastare konsistens och till sin struktur öfverensstämmande 
med ryggsträngen. Muntrådarne äro vid basen sammanbundne 
genom en muskel, och den dem betäckande huden är en fort- 
sättning af kroppshuden, men i den samme äro rätt utstående 
cylinderceller, som på vissa ställen äro längre och der bildande 
de utstående vårtlika ojemnheter, som å trådarne förefinnas. 
Muntrådarne äro särdeles rörlige, och sträckas stundom ut och 
böjas stundom in i munhålan. De, som sitta främst, emot 
kransens öppning, äro minst, och alle äro parige, d. v. s. å 
hvärdera sidan af munöppningen lika många. Deras antal är 
vexlande efter åldern: hos yngre exemplar å hvardera sidan af 
munnen 10 till 12, eller inalles 20—24, och hos äldre exem- 
plar hvafva vi räknat å hvardera sidan 20, eller tillsamman 
40. Möjligen kan detta antal ökas med ett eller annat par. 
Liksom J. Mörrer och andre förf. hafva vi å lefvande exemplar 
icke kunnat iakttaga några cilier eller någon ciliarrörelse å 
muntrådarne, men man har på senare tiden någon gång velat 
tillskrifva dem sådana”). I den inre delen af munhålan synas 
å slemhuden å hvardera sidan 5—6 fingerformiga, upphöjda och 
framåt rigtade partier eller ”figurer”, som å de lefvande exem- 
plaren förete en liflig ciliarrörelse, och som, enligt hvad redan 
ofvan blifvit antydt, utgöra det af J. Mörner benämnda ”Rä- 
derorgan”, och som, enligt hvad vi sjelfve iakttagit, spela en 
vigtig rol, emedan de genom sin ciliarrörelse i väsendtlig mån 
åstadkomma den hvirfvelrörelse i vattnet, som leder detta jemte 
de deri innehållna födoämnena till och genom öppingen till 
gälsäcken ?). Bakom detta organ begränsas munhålan baktill 
af en stark ringmuskel (velum, Huxrner), som omsluter den 
nämnda öppningen, och genom sin sammandragning mer eller 
1) Såsom redan ofvan är anfördt, benämnas de af RAY LANKESTER 
”pre&oral tentacles”, och af andre författare kallas de stundöm tentakler, 
emedan de utan tvifvel äro känselorgan. 
2) LANGERHANS: Zur Anatomie des Amphioxus lanceolatus; Archiv 
fir mikroskopische Anatomie, Bd. XII. 1876. 
3) De äro i korthet beskrifna och afbildade af JoH. MÖLLER, och se- 
dermera utförligare af W. RorPH (Morphol. Jahrb. Bd. II, 1:es Heft, p. 
116, Taff: V. Fig. 13): 
