Lancettfisken. 765 
Denne författare omnämner, att framl. Professor H. Rascr re- 
dan 1833 tagit den vid vestra Norge, och redan då rigtigt be- 
stämt dess systematiska plats!). Corretrt anför, att den talri- 
kast blifvit insamlad utanför Stavangerfjorden, der den på som- 
liga ställen förekommer i största mängd. I denna trakt hafva 
äfven vi funnit den mycket talrik på några ställen vid Hauge- 
sund, på grof sandbotten, till stor del bildad af fragment af 
skal af snäckor och musslor, och på 3—10 famnars djup. Den 
nordligaste af Correrr uppgifne lokalen vid Norge, der den blif- 
vit tagen, är Trondhjemsfjorden, men det är antagligt, att den 
går längre upp emot norden. — För öfrigt förekommer den vid 
vestra och södra kusterna af Europa. Vid England blef den 
återfunnen af J. Couvcr 1831, men det då erhållna exemplaret 
beskrefs ej förr än 1836 af W. Yarreur å anförda stället. En- 
ligt Fraseis Dayr är den funnen på flera ställen vid England, 
ehuru den enligt honom der icke tyckes vara allmän eller tal- 
rikt förekommande. Enligt E. Mozrzav (anf. st.) förekommer 
den vid norra och vestra kusterna af Frankrike äfvensom vid 
dess Medelhafskust. Vid Arcachon har Morrav träffat den tal- 
rik i sandbankar, som endast vid floden stå under vattnet, och 
följaktligen ligger den djupt nedkrupen i den fuktiga sanden 
under ebben. I Medelhafvet vid Neapel och Messina förekom- 
mer den i stor myckenhet. Enligt HarscHeK (anf. st.) förekom- 
mer den i tallös mängd i en liten saltvattenssjö eller lagun, 
benämnd Pantano, vid fiskläget Faro i närheten af Messina. 
1 denna lagun, som genom en smal kanal af 130—180 meters 
längd står i förbindelse med hafvet, håller den sig enligt Har- 
scHEK under dagen dold nere i sanden i närheten af stranden. 
Längre ut har denne lagun enligt A. Wiuzzery (anf. st.) dyig botten”). 
Om dess lefnadssätt är ej särdeles mycket att säga, eme- 
dan det tyckes vara ganska enformigt, och dess intelligens står 
utan tvifvel mycket lågt. Vid Haugesund i Norge, der vi haft 
den lefvande i mindre kärl och tallrikar i flera dagar, hafva 
vi deröfver gjort några iakttagelser, som öfverensstämma med 
dem, som blifvit gjorda af en del andre. Den håller sig i all- 
mänhet på ringa djup, hos oss vanligen på 2—12 famnars, och 
1) Enligt Nyt Magazin for Naturvid. 12:te Bd, pag. 325. — 1836. 
2) GUNTHER har äfven uppgifvit dess förekomst vid Nordamerikas 
Atlantiska kust, men JORDAN & GILBERT hänföra den der förekommande 
arten till Br. caribeum 
